200 



může. Noha jest chycena, pryč s ní ledy, ostrým zubem hryže ji, skuííc a stenajíc, 

 pak o třech klusá co jen Stačí domů, opět volna a svobodna, jakoby byla jenom střevíc 

 zula. Tof jest vrch liščího rázu, v lom jest podivuhodná , vyšší nežli kterékoliv jiné 

 zvíře. JeštĎ podivuhodnější jest ale liška ta, která před železy, na nichž nejkrásnější 

 vnadidlo leželo, hladem pošla, Kato Říman nemohl důstojněji umříti ! 



Cizopasníci člověčí. 



Od Dra. Karla Spotta. 



Od nejvýše až k nejnížeji v soustavě příroduické postaveným tvorům všeho 

 míra, jakož i mezi jich nejdrobnějšími částkami tak úzká, vzájemná panuje souvislost, 

 že nám patrno činí, kterak v přírodě naskrz jedno druhému ku vzniku, vývinu a zdaru 

 potřebno jest. Každý tvor naší země bére bytost svou z jiných , z nich on vznikái 

 vyvinuje a udržuje se, zkrátka, jedno žije druhým. 



Jsout druhy skalin, na nichž jen v jistých okolnostech (účinkováním totiž vlhka, 

 světla, tepla a j. v.) jisté druhy plísně, mechů a lišejníků žíti počnou. 



Na příklad budiž plstivka violovou vůní páchnoucí (Byssus Jolithos), známá to 

 plíseii zvláště na horách Krkonošských, kteráž v planinách ani neroste. Známo, že dle 

 vlastnosti povrchu zemského čili půdy, dle ponebí, a jen pod jistými okolnostmi jisté 

 druhy rostlin se vyvinují a daří. 



Rostliny samé zase poskytují příbytek a výživnou látku nejen jiným nižším rost- 

 linám ale i živočichům, však každá rostlina také jen jistým druhům. Za příklad slouží 

 dub křemelák (Quercus pedunculala), který popnut bývá jistými druhy řezů, plísní, 

 hub '), lišejníků, mechů a jmelovitých ") rostlin. Z říše živočišstva přiživuje se na ko- 

 řenu, na kmenu jak v kůře tak ve dřevě, v Irouchu dutin zpráchnivělých dubů, na listu, 

 plodu, takřka na všech částkách dubu nesčíslné množství hmyzu ^). Ratzeburg *) vy- 

 početl 120 druhů pouze motýlů, které co housenky na dubu žijí. Hmyz dubu slouží 

 zase co potrava ptactvu, z kterého také některé ve větvech dubu hnízdi. 



Obraťme se teď do říše živočišstva. Tu spatříme, že v té samé souvislosti žije 

 též část živoků Crostlin a živočichů), kteří přebývají na jiném živočišném těle. Živoky 

 tohoto druhu nazýváme cizopasníky (příživníky, Parasiti, Schmarotzer) proto, že 

 žijí čili se přiživují na outraty jiného, cizího tvoru. 



Jako každý živočich, taktéž i člověk má své cizopasníky. 



V tomto článku obmezíme se pouze na cizopasníky, kterým tělo člověčí 

 za živa obydlím jest. 



Cizopasníci člověčí jsou dvojího způsobu, totiž: živokové cizopasní rostlinní 

 (Phytoparasiti seu plantae parasiticae) ii živokové cizopasní živočišní (Zooparasiti 



') n. p. Polyporus suberosns, z něhož se zápalná hubka zhotovuje. 



O jako ; Loranthus europaeus a Viscum albuin. Z malvic (plodu) poslednějšího dělá se vůbec 



známý lep ua pláky. 

 ') Mezi nimi druh vos (žlabatka, Cynips), jenž píchnutím a spolu uložením vajíček do listů aneb 



malých kalíšků žaludových tak známé dubénky a kotvice (Knopper) způsobuje. 

 ') Dle Forstschmetterlinge. Berlin 1839. 



