213 



Doufám, že z toho, co jsem lulo členáři před oči postavil, pomocí obrázků každý 

 bude sobě moci představení uíinili o spořádání vnitřního ústrojí hlemejždě. Kdežto pak 

 hlemejžďS v hojnosti se u nás nachází, bude snadno, popsání moje vlastním názorem doplniti. 



O kainennéin a hnědém uhlí zvláště v Čechách. 

 Od Jana Krejčího. 

 Článek ftvrfý. 



V. Horniště kamenného uhlí*). 



Horniště kamenného uhlí v Čechách rozkládají se na dvou rozličných útvarech. 

 Větší a důležitější část spočívá na útvaru silurském uprosti-ed Čech, druhá menší část 

 jest uložena pod permským útvarem dle oupatí Krkonošských hor a leží bezprostředně 

 na prahorách. 



Horniště, ležící na silurském útvaru, netvoří ale jediný celek, nýbrž takřka jednot- 

 livé ostrovy, které porůznu některé prohlubeniny silurských vrstev vyplňují. Tyto po- 

 různé části jsou : 



1. Horniště Slánské a Rakovnické. 



2. Horniště Plaské, Plzeňské a Merklínské. 



3. Horniště Radnické a Liblínské. 



4. Horniště Breilensleinské a Manetínské. 



5. Horniště Mirešovské. 



6. Horniště Žebrácké. 



7. Horniště Berounské mezi Kdyčinou a Hýskovem. 



8. Horniště u Malých Přílep blíž Loděnic. 



9. Horniště u Chlumu a Hany blíž Rakovníka. 



Horniště Slánské a Rakovnické leží na severním kraji silurského útvaru, 

 který zvolna pod vrstvy uhelné zapadavává. Na západním konci spočívá na dioritovém 

 kamení a na granitu. 



Již prof. F. M. Z i p p e, který nejdříve zeměznalecké poměry Čech důkladněji 

 skoumal, popsal hranice tohoto horniště dokonale a zevrubně (Die Steinkohlen und ihre 

 Verbreitung in Bohmen 1842). V nejnovější pak době uveřejnil pan Konstantin z 

 Novických, bývalý správce uhelných dolů u Slaného, zevrubnější popis horniště 

 Slansko-Rakovnického v časopisu přírodoskumného spolku „Lotos." (Das Steinkohlen- 

 becken in der Gegend von Schlan-Rakonitz. Eine geognostische Skizze von Constaiilin 

 von Nowicki. Lotos. Mai 1853.) Při posledním výletu mém do horniště tohoto vypro- 

 vázel mne pan z Novických a sdělil mi své náhledy o uložení vrstev v bezprostředním 

 okolí Slánském, ostatně slibuje v podotknutém pojednání, že zároveň s panem kustodem 

 Dormitzrem zvláštní monografii o této krajině vydá. Pro důležitost věci bylo by žá- 

 doucí, aby práce tato brzo se vyvedla. Podávám zde prozatím jenom výsledky toho, co 

 dosaváde uveřejněno bylo a o čemž jsem se na opětovaných vycházkách sám přesvědčil. 



Souhraní jižní, kde útvar uhelného horniště na silurských vrstvách spočívá, dá se 

 ostře ustanoviti, poněvadž z veliké části podlouhlá údolíčka hraniční čáru naznačují. 

 Nejvýchodnější konec nalézá se u Kralup, kdežto uhelný pískovec kolmé stěny tvoří. 



•) v čísle 5., kde začiuá článek třeli, opominut byl titulek : IV. Skamenělé rostliny útvaru 

 kamenouheluého. 



