245 



Některé druhy mravenců v Urajinácli tropických způsobují uhryzenim nc- 

 bczpeíné vředy '"'). 



Všecky zprávy, že obojživelníci (Amphibia, jako: ješlřrky, hadi, žáby atd.) delší 

 čas v íiovéku žili, jsou dle pátrání a zkoušení Bertholdova lživé. Neb polknutá vajíčka 

 těchto ztratí brzo v žaludku vyvinutelnost, an se stráví. Možno arci jest, že tohoto 

 druhu živočichové buď schválně aneb náhodně do žaludku přijdou, a v krátce na to 

 ještě íivé aneb aspoň zdánlivě mrtvé vydáveni bývají, jak mile ale délo než dvě nej- 

 více čtyry hodiny vnitř tCla potrvají, účinkem teploty vnitřní, as 29 stupňů Reaumiro- 

 vých, zahynou, a pak mrtvé neb více méně strávené zadkem odcházejí. Udává-li se ale 

 skutečně, že živé odešli, tedy jistě podvod nějaký v tom vězí. 



Konečně dlužno zde též uvésti tak zvané Varn píry, druhy to netopýrů (Phyl- 

 losloma, Glossophawa), žijící jen v tropických krajinách, které prý někdy člověka uštknou 

 ň krev z něho ssají. 



Výlet do Tater. 



Od Em. Parkaně. 



Horstvo Karpatské zasluhuje před mnohým jiným horstvem v Evropě bližšího 

 povšimnuti, ačkoliv dosaváde hlavně jenom od polských a českých jinochů navštěvo- 

 váno a co ideál přírodní velikoleposti rozhlašováno bývá. Němečtí turisté naproti tomu 

 vyhlašuji toto horstvo co nepřístupné, neladné, bez půvabu a pohodlnosti, a v tom mají 

 poněkud pravdu, an tam nejzajímavější místa neleží vždy mezi dvěma hospodami jako v 

 jistých krajinách. Pravda leží mezi oběma těmito úsudky. Karpaty mají svůj zvláštní 

 ráz a své půvabnosli, jakož i své obtíže. 



Důležitými pracemi dvou učených Poláků, Vincenta Póla a Zejsznera, slaly se nám 

 Karpaty nyní velmi zajímavými, a poněvadž naději máme, že slovutný prof. Zejszner na 

 vyzvání redakce tohoto časopisu bližší zprávy o tomto horstvu nám podá, může popis 

 mého výletu jako úvod považován býti. Zejszner vytvořil geologii karpatskou , vyskou- 

 mav všechny poměry podivného tohoto horstva co nejbedlivěji, Vincenty Pol spojil pří- 

 rodopis s národopisem a vypracoval takovou geografii Karpat, jakou se málo která 

 země honositi může. Spisy obou těchto mužů jsou psány v polském jazyku a u nás 

 pro nevalné spojení knihkupecké málo známy, pročež tím více na ně zde upozorňujeme *). 



Karpaty stojí k Polsku a Uhersku v tom saméin poměru, jako Alpy k Německu 

 a Itálii, ba s ohledem na povčtrnost mají ještě větší důležitost, poněvadž ve východní 

 Evropě jediným vyšším horstvem jsou, od něhož severní vichřice se odrážejí. Patrně 

 nám to ukazuje isothermická čára (tak se nazývá čára, která spojuje místa se stejnou 



") Uštknuti muoha jiného hmyzu atd. sem uvésti bylo by uemislué, nebot ono se stává ne za pri- 

 čluou živeni se, uýbrž punze k obraně. 



*) Vincenty Poi podal v Museum Nátury v bibliotéce Ossoliňskich zj>rávu o spisecli starších ce- 

 stovatelů karpatských, z nichž následující pozuamenání hlavně jest čerpáno. 



První vědecký cestovatel byl Francouz Ilacquet. Dobyv si dobrého jména zeměpisným a pří- 

 rodovědeckým popisem Korutauska, obrátil na s« pozornost vlády, která jej vyslala k vyskoumání 

 Karpat, Bukoviny a Sedmihradska. Hacquet popsal svou cestu v díle ; Neueste physikalisch-poli- 

 tische Reiseniu denJabreu 1788 -17tf5 durch die nordllchen Karpathen. Níirnbera; 1790—1798. 

 4 dily. Dílo toto obsahuje nejenom mnoho botanických a mineraloslckých zpráv, nýbrž jest také 



