24G 



střední Icplolou), Lužicí od Anglie severním Německem a spouštějíc se až ke Karpatíim 

 a pak jcšlě jižnéji skoro až k Černému moři. V úzkém spojení s těmito poměry jest 

 také rozdělení rostlin. V Holšlýně, Dánsku a v jižním Švédsku skládají se lesy hlavně 

 z buků, ve východní Evropě ale jsou Karpaty a výběžky jejich nejsevernější pásmo, 

 kde ještě bukové lesy se vyskytují. Ještě ostřeji obmezují Karpaty vinohradství. Na 

 jižním oupali jejich daří se výtečné víno uherské, v Haliči ale již nezraje, ačkoliv 

 ještě ve Slezku, ba i v Poznaňsku se daří. Ješlě některé okolnosti mají na ráz rost- 

 linstva Karpatského důležitý vliv. Evropa není od Asie vysokým pohořím oddělena, a 

 proto se rozšiřují některé asiatské rostliny až do pásma jejich, a též to, že zde zimy 

 jako ve východní Evropě vůbec tužší, léta ale tím teplejší jsou, jeví se v rozmanitých 

 úkazech. Jednak totiž nezasahují mnoholeté kře a zehny vysoko k severu, poněvadž 

 tuhou zimu přečkati nemohou, jinak objevují se zde pro vysokou teplotu letní výroční 

 rostliny, které pak v západní Evropě teprva daleko na jihu se jeví. (Tak se k. p. v 

 Rusku, kde višně více nezrají, s prospěchem sázejí melouny a tykve.) 



To má za následek, že v Karpatech některé rostliny se daří, které se též v tyrolských 

 Alpách nalézají, a vůbec jest Květena jejich pestřejší, nežli v Šumavě a Krkonoších. Karpaty 

 táhnou se co pásmo 90 mil dlouhé mezi oběma tarasovitými krajinami Rakouské říše, mezi 

 Čechy a Sedmihrady, představujíce podlouhlé pískové a vápenné hřbety, na jejichž obou 

 stranách jednotlivé skupeniny prahor jako ostrovy vystupují. Nejvyšší z těchto ostrovů 

 jsou Tatry, které bezprostředně z hlubokých údolí na 7000' vystupují a na Gerlachovu, 



dniežité pro geografii a etnografii. Sončasně s ním vydal (r. 1790) Liessganig mapa Haliče, 

 která má dosaváde zuamenilé ceny. Ficlitel ve své lioize: Mineralogische Bemerknngeu uber 

 die Karpallieo, VVien 1791 — 1794 pojednává lilavně o Sedmitaradsko, podotýkaje jenom mimo- 

 chodem Tater. Staszíc, žák Wernerův , pojednal dle stanoviště svého mistra o polské rovině 

 a také o Karpatech a zvláště Tatrách ve své knize: O ziemierodstviie Karpatów i innych 

 gór i rówin polskich przez X. Stanislava Staszica, w Warszawie 1805. Schindler psal o deset 

 let později : Geognostiscbe Bemerknngeu uber die Karpathischen Gebirge im Eouigr. Galizien 

 nud Lodumerien, s priloženoa geognostickon mapou, kterou slovútuý Pus tak dobrou nalezl, 

 že jí skoro bez proměny použil. Také Beudant obrátil svou pozornost ve své ; Voyage mi- 

 neralogiqne et géologique eu Hongrie pendant launée 1818. 3. vol. Paris 1822, k severním 

 a západním Karpatíim, ačkoliv vlastně střední Uhry předmětem jeho byly. Přede vším jest ale 

 dniežité v geologickém ohledu geognostické popsáni Polska od Puse r. 1837, které s mapou 

 v Stuttgardtu vydal, jakož 1 četné geognostické zprávy Zejsznera, v jazyku polském a ně- 

 meckém, z nichž jsme jedno dilo o líasovém vápenci r Karpatech již dříve ohlásili. Mimo to 

 psal Zejszner: Bznt oka na bndowe geologiczn| Tatrów i vzniesieá od nich odleglych, tudziež 

 porowuanie ich skal warstwowych z Alpijskiemi. — Pomiary barometryczne Tatrów. — Paleon- 

 tologia polská; Opis zoologiczny, botaniczny i geologiczuy wszystkich zwierzat i roslln ska- 

 mieniaíych polskich. — Vinceuti Pol vydal r. 1851 : Bzut oka na pólnocne stoki Karpat. V 

 botanickém ohledu psal Besser Florn halickon 1800 — 1809, první úplné dílo v tom oboru, 

 poněvadž Hacqnet jenom o několika druzích příležitostně se zmiňuje. Veledůležité jest Wahlen- 

 bergovo dilo : Flora Carpatorum principalium , kdežto Karpaty porovnává se Si7cary a Pyre- 

 nejcmi a nejkrásněji botanický obraz kresli. Wahlenberg jest tvůrce geografické botaniky ; 

 do jeho šlépějí nenastoupil ještě nikdo, ačkoliv se mnozí sběratelé tak jako já v Karpatech 

 procházeli. O zvířectvu Karpat pojednával teprv jeden, totiž Zawadski, ve své Fauně hali- 

 ckých a bukovinských obratlovci!. Konstantin ze SiemaszoweJ Pietrnski napsal několik mo- 

 nografii o halických lesních zvířatech. 



