247 



8354', na Lomnickém šlílu 8304', na Kriváni 7^18' výšky dosaliují. Dvě liltihoká ou- 

 (lolí, oudoli Dunajce na severo-západu a oudoli Popradu na východě, obtékají olbřímské 

 hory Talerské. Na jihu dělí je oudoli Váhu od hor Liplovskýcii, a na západu Orava 

 od Beskyd. Na východu táhne se pak k Bukovině a Sedmihradsku nejdříve Beskyd 

 polský, pak Černá Hora huculská a prodlužuje se v rozsáhlé pohoří Sedmihradské. 



Na západní straně Tater prostírají se k Slezsku a mezi Moravou a Uhry vlastní 

 Beskydy, zasahujíce jižně až k Dunaji. Babia góra v slezských Beskydech, 5088' vysoká, 

 náleží k jejím nejvyšším temenům. Jako dlouhý val táhne se na severní polské 

 straně zároveň s Tatrami pásmo vápenné, tak nazvané pásmo Svietego Krzyža, mezi 

 nímž a mezi Tatry rovina Novotržská se prostírá. Od této strany vnikl jsem před 

 dvěma lety ve společnosti několika přátel do nitra Taterských hor, o čemž zde dle den- 

 níku a z paměti^ zprávu chci podati. — 



Vypravili jsme se záhy v srpnu z Krakova po silnici, která od Věličky náhle k 

 jihu se obrátila. Jeli jsme úrodnou krabotinou, jejíž vlající pole zde onde s borem 

 nebo zelenými luky se střídala. Nejsa dosti důkladným, abych si všechny dědiny a 

 městečka jménem zaznamenal, kde jsme se zastavili a jedli, uvádím z paměti jenom tu 

 blahou upomínku na české pekáče a koláče, kterou v nás zbudila podobizna tlustého 

 šenkýře Josefovského, v bídné krčmě jako parodie na hubeného mosaického krčmáře a 

 naše žádostivé žaludky pověšená. Jak jsem se později přesvědčil, visí tato podobizna 

 skoro ve všech krčmách halických. Když jsme odpoledne v cestě své pokračovali, 

 octnuli jsme se brzo v hornaté krajině ; hliněné chalupy polských vesnic zmizely a na 

 jejich místě objevily se dřevěné domky horálské, také široký kroj a vysoké boty se 

 měnily v úzký oděv, který na kroj drotarů upomínal , jenom že haleny byly bílé. 

 Švestkové zahrady byly zponenáhla spořejší, místo ovocných stromů spatřovali jsme je- 

 seny kolem domků z mohutných kmenů srubených, an člověk všude předce něco míti 

 musí, čím se od okolní přírody liší. Višně vyskytovaly se ještě zde onde, ale teprva 

 ted (v srpnu) s dozrávajícím ovocem, jež rusovlasá mládež se stromů otrhávala, jinde 

 spatřili jsme ovoce ještě zelené, ba stromy v plném květu. Na polích byl jen oves a 

 brambory. Příčina drsné povétrnosti v krajině této ne příliš vysoké leží patrně v blíz- 

 kosti Tater, jimiž se všechen dech jižních větrů zastavuje. Něco podobného jest také 

 v jižních Čechách u oupatí Šumavy, kde povělrnost také jest studenější, nežli v se- 

 verních Čechách. Jeli jsme dlouho podél břehu Ráby, té samé řeky, která solnou krajinu 

 u Věličky a Bochné protéká a z lůna Tater se prýštíc do Visly spěchá. Cesta vinula 

 se brzo zlěsna vedle šumících proudů, brzo vystupovala k vrchům, zanechávajíc liučivý 

 ruCej hluboko pod námi. Již v této krajině vyskytovaly se některé rostliny, které jí zvláštní 

 ráz dodávaly, docela jiný nežli u nás. Mezi oblásky břehů a na písčitých náspech řeky 

 nyní na vodu chudé rostla Tamarix germanica v bujných keřech. Ouboče hor byly po- 

 kryty hustým lesem z buků, bříz a borovic složeným, a na pokrají cesty vystupovaly 

 vysoké žluté šalvěje, modré zvonky a mnohé pestré dítko Květeny až k nápravám vozu*). 

 V celku upomíná zdejší Květena na horní Rakousko u Lambachu a Gmundu, a též ka- 

 mení, pískovec a vápenec , souhlasí. K večeru dostihly jsme horní pásmo Svatého 

 Kříže, které se zde napříč od východu k západu táhne, obmezujíc rovinu u Nového 



•) Salvia glatinosa, Aster Amellus, Campanula persicifolia, Prenanthes pnrpurea, Carlina vnlga- 

 rls, Senecia nemornm, Scabinsa columbaria. 



