253 



učciii-jší paslýři tvrdí, že zJc núkdy americké zboží vyplývá. Tolik jusl alu jislo, že 

 hloubka jeho není dosaváde vyskouiiiána. 



Přítoky do jezera jsou i zde na povrchu velmi slabé ; jenom od vyššího Éerného 

 slávu řítí se dolů vodopád, a nfikolik malých polQčkft řine se z pobočních strání dolů. 

 Jezero, mající i v nejteplejším letě stejné množství vody, musí tedy, jak již před tím 

 podotknutá jezera, z hlubin značné přítoky obdržovati. Mohutný ručej, který z jezera 

 odtéká, tvoří Bialku k Dunajci spěchající. 



Odpoledne jsme se rozloučili s jezerem a sestupovali jsme dolů podle Bialky 

 lesem k salaši, kde jsme včera přenocovali, až k Poroninám, kde nám přívětivý farář 

 noclehu dal a ctihodný kaplan p. Kozakiewicz, bývalý poslanec říšský, s námi se bavil. 



Druhého dne opustili jsme Tatry, které ještě dlouho za námi ve fialové mlze vystu- 

 povaly. Kráčeh jsme širokým oudolím Dunajce k zříceninám Čorštýnu, starému to sídlu Zá- 

 vise Černého, kdežto skály blíže k řece sestupujíce poslední výhled na Tatry nám 

 zamezily. Dunajec zarývá se zde hluboko do pískovcových skal, tvoře romantické sku- 

 pení, až se u Nového Sandce s Popradem slévá a do otevřenější krajiny obracuje. — 



D r o b n o s t i. 

 Váika čtyrskvrná, jinak šidlo (Libeliula quadriinaculalaj. 

 Hmyz tento objeril se letos v čerTnu na některých místecli v nesčísluýcii honfech, a nehude od 

 místa , zde o uém promlaviti. V úplném svém ryňuuti , jak z Téruého připojenélia obrazu patruo, 

 jest 1 "j" zdéli a 2'/," zšiří i s křidly, má čtyry vždy roruoTážně položená, průhledná, situatě žil- 

 kovaná lesklá křidla, ua jichž předním 

 kraji o prostřed a ku konci nacházejí se 

 podlonhlo-čtyrbranné černohnědé skvrny, 

 od nichž též jmeuo nabyla. Kořen křídel 

 jest zažloutlý a mimo to se ještě lam 

 ua zadních křídlech nachází trojhranná, 

 veliká , černohnědá, žlutavými žilkami 

 protkaná skvrna. Hlava polokoulitá zšíří 

 těla, která na velmi krátkém krku jako 

 ua stopce sedí, čímž ji v pillkruh stočiti 

 suaduo, významná jest velkýma, nahoře 

 se stýkajícíma, složitýma, za živa zelenavýma , pak hnědýma očima, za uim!ž u kraje na čer- 

 ných skráních dvě žluté skvrny se nacházejí. Mezi nima nejvejš na vypuklém temeně šedi krátká 

 štétiuovitá, pětičleuná, rovná tykadla, a v trojhranu položená tři jednoduchá očka. Pod temenem po- 

 zorujeme čelo velmi vypuklé bledozelenavé barvy. Celá tvář jest outlými chloupky obrostlá. Dolejší 

 část hlavy zaujímají ústa, obstoupená hořejším černým pyskem, se dvěma žlutavýma skvruama„ a 

 pyskem dolejším na tři dílce rozštípeným, černým, jehož postranné články (vlastuě dle Vogta makadla 

 pysková) na zevnitřní částce žlutě zbarveny jsou. U vnitř úst nalézají se ostrá, zubatá kusadla, 

 složená z vodorovně se pohybujících dvou čelistí, jich makadel a jazyku. Tělo, outlými bělavými 

 chloupky obrostlé, má černé, ostnité, jen k chápání a seděni schopné nohy. Hruď jest začernalé barvy, 

 se žlutavě zelenými skvrnami. Břicha do zadu, zvláště u samce, zašpičatělé, horem dolů připlesklé, 

 v předu žlutavé, v zadu tmavohnědé, jest z 10 kroužků složeno, z nichžlo na posledním pohyblivé 

 výrůstky se nalézají, jimiž se obapoliiě při pářeni drži. Plodidla se u samce ústi ua druhém kroužku, 



