254 



rodidla n samice ale Da posleduím. Živi se jponze auhváceuým meiiáim hmyzem> a žijíc v letní době 

 puaze několik dní, po páření se zahynou. Samice ukládá vajíčka do stojatých vod, z nichž se v brzce 

 vylíbnou malé sice, ale již v obrysu, vyjma křídla, čím dále tím více k ouplné dospělým zvírátkám 

 podobné larvy, které na dně vod lezouce pouze vodním hmyzem se živí, k čemuž jim zvláště člán- 

 kovitě jako zavírák složený dolejší pysk k chytání slouží. Larva dýchá žábry , která se v každém 

 kroužku břišním nacházejí, a vypouštěním z uich vody též své pohyby zrychluje. Po někulikrátém 

 (asi čtverém) kůže svláčeni , k čemuž více než rok potřebí , stane se pupou , n které ale již 

 budonci křídla v pošvičkách uschovaná naznačena jsou. Tato pohybuje a živl se ale jako dříve co 

 larva, a když čas konečného úplného proměnění nastane, což obyčejné se v měsíci červnu stává, 

 vyleze z vody na vodní rostlinu aneb na kámen z vody vyčnívající neb na břeh, upne se a sedí 

 zde nepohnutě, až v krátké době puknutím kůže na zádech co úplné vyvinutá vážka vystoupí, jejíž 

 křídla vůčihledě rostou, až náležité velkosti nabudou, načež když křídla jí uschnou a tělo hebké 

 ztuhne, uletí, zanechajíc po sobě kůži v tom samém položení, jak v ní seděla. 



Je-li počasí k vývinu tohoto hmyzu příhodné, totiž vlhké a vlažné, vyUhne se ho nesmírné 

 množství, a jest se domýšleti, že k nám z bařinatých krajin jižnovýchodních, nejspíše z Uher, při- 

 chází, z kteréžto strany také tato hejna letos táhla. Táhnoucí hejna vážky čtyrskvrné pozorovali již 

 Roesel, Meinecken, Germar, Kirby, Leunis a j. v., a sice v tom samém směrn hlavním od východu k 

 západu, jako to letos n nás v Cechách se dělo u Hostivic, Nepomuku, Chomoutová, Dřevuic u 

 Prahy, v Kanálskě zahradě a j. v. Dle zmíněného způsobu žiti není vážka čtyrskvrná nikoli 

 škodná anobrž co hmyzodravec užitečná. JJr. Karel SpoH. 



Zdali jsou krtkové na lukách ke škodě neboli k uíitku*}? 



(Předneseno v shromážděni Mladoboleslavské hospodářské a lesnické jednoty od jejího člena Jana 

 Šámala, dne 30. srpna 1852.) 



Již ve svém mladistvém věku jsem slýchával, kterak vládní rozkazy vyšly, aby se vrabci 

 co hlavní škůdcové třešní, pšenice, ječmena a jiných rostlin, vesměs chytali, zabíjeli a hlavičky jejich 

 zároveň s kontribucí odváděly. Však rozkazy tyto dlouho netrvaly, neb v brzkém čase vůbec se- 

 znáno jest, že při skrovném počtu vrabců tím větší hojnost housenek, chroustů a jiného hmyzu 

 stromy valně ožírala, až je konečně docela zhubila. 



Tu tedy zase naopak nařízeno bylo: Všem vrabcům Pardon! — — a od té doby, 

 housenek tak mnoho již nebylo. Velký tedy vrabcův užitek malou škodu, mlsáním na třešních a 

 pšenici působenou , mnohonásobně převyšoval, a patrně vysvětleno bylo, že příroda vrabcům nemalé 

 povinnosti uložila, a že nejen vrabci, nýbrž i všickni ostatni tvorové v přírodě povinnosti přiměřené 

 mají, o čemž by se velmi mnoho výtečných příkladů uvésti dalo ; to však by nás na příliš velké roz- 

 cestí vedlo, k čemuž času nepostačuje. Budiž tedy zde toliko jediná otázka stran krtků rozřešena. — 



Ačkoliv přísná slova; Všem krtkům záhuba! již od starodávna se ozývala, předce 

 bedlivým pátráním přírodních směrů brzo seznáno jest, že i krtkům, právě tak jako vrabcům, pří- 

 roda mnoho prospěšného vykonávati velí. 



Pařížští zahradníci , tito proslulí znalci v pěstováni všech zrostlin, jak jsem se dočetl, krtky 

 m lukách schytané do svých zahrad nasazují , aby jimi žížaly a jiné neřesti ze záhonů vypudili. 



Též nedávno i v našem kraji jistý soused si stěžoval, že žádných zelenin ve své zahradě 

 vychovati nemůže, poněvadž všecky outlé rostlinky, sotva s večera vysázené, hned již příští ráno od 

 žížal do děr zataženy bývají. 1 tu mu známý zahradník ponavrhl, by sobě několik krtků do za- 



') Opožděno. 



