262 



Nyní jest dokázáno, ačkoliv jcšlÉ u všeobecnosti méně známo, že veliká část vrstev 

 pozemských původ a lálku od lOchto iillounkýcli zvířátek obdržela, která v drobnohledné 

 maličkosli bez přestání činnost svou jeví; jest dokázáno, že zvířátka tato, dosazujíce 

 nesmírným počtem nepatrné své rozměry, celé hory vystavěti , jezera a mořské zálivy 

 vyplniti, ostrovy a útesy v bouřném moři vybudovati mohou. Ba celé krajiny , rozlehlé 

 kvetoucí země skládají se z vrstev těmito tvory povstalých, a jiné opět obdržely by 

 docela jiné obrysy, povaha jejich by se zúplna proměnila, kdyby zbytky jejich najednou 

 ze země zmizeli měly. 



Tři živočišní třídy jsou to hlavně, kleré v ohledu tom pozornost naši zasluhují, 

 totiž třída Póly pů, třída Foraminefera a třída nálevníků čili Infusorii. 

 Obrátíme tedy k třídám těmto svou pozornost. 



Třída polypii obsahuje největší tvory ze všech těchto zvířat, vliv jejich na 

 tvoření pevné látky povrchu zemského jest nade všechnu pochybnost, a proto pojednáme 

 nejdříve o pamětihodné léto třídě , zanechajíce promluvení o druhých rozpravám 

 pozdějším. 



Po dlouhý čas panovala o polypech mínění ve své podstatě docela chybná, a 

 ačkoliv jednotliví osvícenější skoumatelé chybnost jejich uznali a temnou roušku odhaliti 

 se snažili, podržela předce mínění tato dlouho vládu svou nad pravdou, jakož se viibec 

 děje s nově odkrytými sadami , které zpočátku vždy s předsudkem a nepravdou 

 tuhý boj svésti musí, nežli zúplna zvítězí. Někteří připočítávali se pro podobnost k ji- 

 stým tvaríim nerostů Ckc stromům Dianinu a Saturnovu), i naznačovali je jménem 

 Lithophytů, totiž kamenorostů; větší čiist zvláště starších přírodozpylců pova- 

 žovala je ale za rostliny, s nimiž polypové s ohledem na svůj zrůst a tvar skutečně 

 jistou podobu mají. Od těchto skoumatelů naznačovali se jménem Zoophytů nebo 

 P h y t o z o ů, totiž kamenožilců. Mínění toto zdálo se býti nade všechnu pochybnost 

 vznešené, zvláště když z počátku 18. století Marši gl i, skoumatel jinak velmi osvícený 

 ale příliš obrazotvorný, jednotlivé tvory, kteří v polypových kmenech obývají a často nej- 

 krásnějšími barvami se vyznamenávají, spatřil a za květ těchto mořských rostlin vyhlásil. 

 Teprva o několik desítiletí později přesvědčil se Peyssonel o zvířecí povaze po- 

 lypů, kterýžto vynález ale za fantastický výmysl přepiaté fantasie se považoval a k plat- 

 nosti ani přijíti nemohl, až konečně badáním Bernarda de Jussieu a jiných učenců, 

 jakož i současným odkrytím sladkovodných polypů, jež Trembley nejdříve pozoroval, 

 patrně a vůčihledě se dokázalo, že polypové náležejí do říše živočišstva , kdežto od té 

 doby také své místo zaujali. Ačkoliv pak pozorování v oboru této třídy se množila a 

 známost rozličných tvorů a ústrojí se objasíiovala, zůstala třída tato v přírodopisu předce 

 daleko za ostatními, k čemuž ovšem nejvíce přispěla nesnadnost, skoumati samo zvíře 

 obývající vkorálovém kmenu, kterýžto poslední obyčejně byl jediným předmětem skoumání. 

 Až do nejnovější doby byla tedy třída polypů neuspořádaná směs, pestré chaos, v němžlo 

 se pohodlně nahromadovalo množství nižších zvířat, pro svou zevnitřní podobnost k po- 

 lypům přidružovaných, ačkoliv od nich často daleko se lišících. Teprva výsledkem nej- 

 novějšího badání v oboru porovnávací anatomie, zvláště krásnými pracemi iMílne Edwardse 

 a jiných uvedl se pořádek do této směsi; nepřináležité se vyloučilo a ostatní dle vě- 

 deckých zásad vzájemné příbuznosti sestavilo. Milné Edwards a Haime uveřejnili první 

 vědeckou soustavu, obsahující nejenom polypy dosaváde žijící, nýbrž také skamenělé 

 zbytky, jichž den ode dne překvapující množství přibývá, čeledi nezmarů, trubatek a 



