263 



zvonkovýcli polypů (Hydrida, Ttibiilarida, Campanularida), druhdy k polypům piipočitá- 

 \mié, Ivon' nyní zvláštní třídu slimejšň (Hydíomedusae), a mnolicm dokonaleji ustrojené 

 niccliovky (Bryozoa) přidružily se k mékkejšíim, mezi nimiž nejnižší místo zaujímají. 



Vlastní polypové, žijící bud porůznu, buď společně na rohovitých neb vápnitých, 

 rozličné vytvořených kmenech, stojí na velmi nízkém stupni ústrojenství a jsou dle 

 vzoru velmi jednoduchého stvořeny. 



Válcovité nebo obráceně kuželovité zvíře nese na svém hořejším, vždy volném 

 konci věnec dutých bezbrvých tykadel , často v nejživějších barvách hrajících a kol- 

 kolem ústa obstupujících. Ústa vedou do široké záživní dutiny, která se celým tělem 

 lálino a vzadu do dutiny těla otvírá. Stěny těla skládají se z dvojnásobné kůže, ze ze- 

 vnitřní sliznaté a vnitřní míznaté. Tato vnitřní kůže má uvnitř rozličný počet podélných 

 záhybů — zdvojnásobněním povstalých — a nese na svéra volném konci ústroje rozplo- 

 zovací. V paprskovitém rozdělení těchto záhybů a tykadel jeví se patrně ráz hvězdna- 

 tých zvířat, ku kterým polypové právě také náležejí. Žaludek a čidla smyslová neobje- 

 vily se u květnatých korálů (Anthozoa) , s nimižto se zde obíráme , ani v nejslabších 

 stopách. Také trávení a oběh záživné šfávy s tím souvislý jsou na velmi nízkém stupni 

 vývinu. Neustálým vířivým chvěním tykadel přivádí se k ústům potrava, která v mořské 

 vodě nikdy nechybí ; někdy jsou také tykadla ozbrojena malými háčky z jakési pochvy 

 vymrštilelnými, nebo jinou jchlovitou zbraní. Z úst přichází potrava do roury záživné, 

 kdežto se jedna část bezpochyby vssáním do těla vtáhne ; druhá část přichází zároveň 

 v pohlcenou vodou do zadní dutiny těla, kdežto se četnými chvějícími brvy kolkolem 

 rozhání a do nejvzdálenějších údů těla, do dutých tykadel přivádí. Četné záhyby 

 u vnitř těla se nalézající zvětšují plochu ssavou , a podporují tím způsobem vssání 

 potravy do těla. 



U oněch druhů, které nežijí v každé době života porůznu, nýbrž na společných 

 kmenech se usazují a složené polypy vytvořují, souvisí dutiny těla všech jednotlivců buď 

 bezprostředně bud pou)Ocí zvláštní roury ; potrava , kterou pak jednotlivec pohltí, při- 

 chází do těl celé osady. Každé jednotlivé zvíře nezažívá tedy jenom pro sebe, nýbrž 

 hned také pro celou osadu, která takřka jediné tělo s mnohými hlavami představuje. 

 Tof nám podává příklad zvláštního kommunismu, který jenom u nižších zvířat se pozoruje. 

 Z loho také vysvitá, proč jednotlivé zvíře buď poraněné, buď tykadel zbavené nezahyne, 

 nýbrž takřka na obecné outraly opět se obnoví a vyživí. Zvláštní řitní otvor nenalézá 

 se taktéž u vlastních polypů, nýbrž látka po strávení zbývající vyvrhne se tou samou 

 cestou kudy piišla, totiž ústy. Že tato látka se záživnou tekutinou nepřichází do zadní 

 části dutiny těla, pochází z toho, že se žaludeční dutina libovolně zavírali a otvírati může. 

 Jenom u některých polypů (u mořských sasanek, Actinida, a u korkových korálů, 

 Alcyonium) zůstanou všechny části těla měkké a stažitelné. U větší části a právě u těch, 

 které pro nás nejzajímavější jsou, podléhají zevnitřní obaly dílem velmi pamětihodné 

 změně. Někdy totiž stávají se rohovitými, nejčastěji ale skamení docela, anof se v nich 

 uhlan vápnitý, obyčejně co Arragon, s malým přimíšením kostanu a kazičníka vápnitého 

 a uhlanu magnesiového v takovém množství usadí, že ústrojná látka sotva jenom 

 2,1 — 9,4 procentů obnáší. Tyto části kamennou látkou proniknuté tvoří právě ony kmeny 

 polypové, o jejichž vlivu na vytvoření celých vrstev mluviti chci. Neprávem se pova- 

 žovaly druhdy za usazeninu neúslrojnou, kdežto tvoří podstatný díl ústrojenstva poly- 

 pového a výsledkem jsou životního vylučování. 



