276 



ústroj sluchový a kosliiiky sluchové (ossicula auditiis) , které od své podoby obdržely 

 jména: (VI. 12.) kladívko (malleus), (VI. 13.) kovadlina (incus) a (VI. 14.) iřmen (šla- 

 peš). Na kosti bubínkové (10), k polokouličce trochu se podobající, všimnouti si tí-eba 

 násadce trubičkovitého, který kostěnou částku zvukovodu zevnitřního tvoří a na nřjž se 

 chrustavka boltcová připevňuje. V něm se rozprostírá blána bubínková. Kosti skráňové 

 spojují se s kostmi již známými, pročež toho pominu. 



(IV. V. 15.) Kost sítková (os ethmoideum) leží v dutině nosové a dělí se na 

 lupen cedničný (lamina cribrosa) , lupen kolmý (lamina perpendicularis) a bludiště 

 (labyrinlhum). 



Lupen cedničný stojí skoro rovnovážně v tom otvoru, který zůstane mezi kostmi 

 čelními (1) a kostí klínovou přední (8), a tudy zavírá v předu dutinu lebeční. Jef celý 

 dírkovatý, dírky ty se jmenují cedniční, jimiž procházejí větvičky nervu čichového. MiU 

 dva povrchy; povrch lebeční objevuje se, jak mile se kost síťková vyjme, povrch obli- 

 čejový ale je zakryt rádlem (V. VI. 24.) a oběma bludištěmi. Ze středu tohoto povrchu 

 vyniká lupen kolmý. 



Bludiště je na dvé rozděleno, leží po obou stranách lupenu kolmého a skládá se 

 z tenkých lupénkň, sklípků a skořápek. U králíka a mnoha jiných ssavců jsou obě půlky 

 bludiště již časně spojeny kostí obličejovou, o které hned promluvíme a která se jme- 

 nuje rádlo. 



(V. VI. 24.) Rádlo čili kost radliční je podlouhlá a tvoří pažení v zadnějším díle 

 dutiny nosové. Má čtyry kraje : hořejší hluboce brázděný pro chrupku nosovou , dolejší 

 dlouhý a ostrý, přední křivě z předu do zadu běžící , zadní pak představující tak řka 

 rozšíření obou povrchů postranných, okrouhle špičatý a široký, čímž tato kost podobu 

 rádla dostává a dle ní se jmenuje. 



Kost síťková (15) je tedy spojena dole s rádlem (24), nahoře s kostí nosní (25) 

 a čelní (1), ostatně s výrostkem kosti mezičelistní (I. —V. 17.) a hořejší čelistí (1. — V. 

 16), s kostí slzní (III. V. 22.), s křidly přední kosti klínové (8) a s kostí patrovou (II. 19.). 

 Přistupme nyní ke kostem obličejovým. 

 Kosti zuchvové (ossa raaxillaria) rozeznáváme troje: 

 (I. — V, 16.) čelist neb žuchvy hořejší (ossa max. superiora), 

 (I. — V. 17.) mezičehst (ossa intermaxillaria) a 

 (III. 18.) sáně (ossa max. inferiora). 



Každá z nich je složena z dvou stejných částek , z pravé a levé. Jsouf lehce 

 k poznání, neboť jsou opatřeny zuby, jejichžto počet a tvářnost ale u ssavců mnohým 

 změnám podrobeny jsou. O tom něco sděliti bylo by zábavno , než nechám si to 

 na podruhé. 



Čelisť hořejší (16), majíc u králíka 6 zubů, rozděluje se v tělo a v násadce. Tělo 

 má dva povrchy. Povrch zevnitřní naddulý jest násadcem tvářním na dvě rozdělen ; zadní 

 částka očnicová dělá díl přední stěny očnicové ; částka obličejová u zajíců a králíků tím 

 se vyznamenává, že je dírkována jako řídčice. Povrch vnitřní chová násadec patrový, 

 jest docela nerovný a kryje kost síťkovou (15) a díl skořápky (IV. VI. 23.). Mimo ná- 

 sadec tvářní a patrový nachází se ještě násadec čelní, jehožto zadní povrch jest žláb- 

 kovitý a tvoří s kostí slzní (III. V. 22.) jámu slzní. 



Čehsť hořejší spojuje se: s mezíčelistí (17), s kostí čelní (I), s kostí síťkovou 

 (15), s kostí slzní (22), s kosti jařmovou (I. — V. 21.) a s kostí palrovou (fl.VI. 19.) 



