281 



zvláště když slunce na druhé polokouli se nalézá. Toliko v krajině tišin prší skoro 

 každodenně, vystupující proud vzduchový uchvacuje s sebou množství par do hůry, 

 které na pomezí svrchního a zpodního živého větru se shuštují a pak co déšf spadají. 

 Slunce zde obyěejně vychází při jasné obloze, ku polední ukazují se jednotliví mrá- 

 čkové, s kterých v krátkém čase spadá ne.s;mírné množství vody v průvodu prudkého 

 potrhování větru, k večeru rozplynou se mračna a slunce zajde pí^i jasném nebi. Tím 

 zpilsobem ztrácejí ony spousty vzduchu, které se do výšky k oběma točnám pohybují, 

 vodu svou již tam, kde vystouply. V tom hlavně leží příčina, proč dále od rovníku, kde 

 pravidelně věje východní vítr, deště docela se nedostává. 



Na zemi však nalézáme mezi obralníky v jislé části roku přerušenou pravidel- 

 nost živého větru, která s sebou nese také zvláštnost v ohledu sraženin. Na sever od 

 rovníka jest nebe od prosince až do února docela jasné, vítr velmi pravidelně věje od 

 východu, při tom jest povětří suché, a rostliny ztratí své listy. Ku konci února ochabuje 

 pravidelný vítr v síle, a časlo bývá přelrhován utišením. Pomalu shromaždují se na jihu 

 mraky podobné k horám, které často celou oblohu s náramnou rychlostí prolítnou. Ku 

 konci dubna nebe se zakaluje. V hodinách odpoledních, když vzduch na nejvyšší stupeň 

 jest zahřát, přichází bouřka s prudkým deštím. Z počátku přicházejí mračna a déšt 

 toliko v horkých dobách odpoledních a k večeru se ztrácejí; později, zvláště když 

 slunce jest v nadhlavníku, dostavují se již dopoledne , ku konci však mokrého počasí 

 opět vracejí se k hodinám odpoledním. Tak popisuje Humboldt úkazy v oné části jižní 

 Ameriky, která leží na sevr od rovníka. 



Všecky tyto zjevy ukazují na to, že vystupující proud vzduchu, který nejsilnější 

 jest v onom míslě, v jehož nadhlavníku se slunce nalézá, zruší rovnováhu povětří, jaká 

 panuje na moři. Vypařováním se vody předešlého dne napadlé udržuje se tento pochod 

 po delší čas. Povětří jest v tu dobu tak vlhko, že šaty a jiné věci, nenalezají-li se 

 právě u samého ohně, navlhnou, obyvatelé pak jako v parné lázni se nalézají, z čehož 

 povstává mnoho zimnic i jiných nemocí. 



Kdežto pak tyto sraženiny závisejí od vystupujícího proudu vzduchového , tento 

 ale zároveň se sluncem postupuje, snadno jest pochopitelné, že i mokré počasí postu- 

 povali musí. Z té příčiny nastává ono v krajinách jižních dříve, v severních později. Jak 

 daleko tento periodický déšf na jih a na sever se vztahuje, není posud známo. Mnohost 

 vody, která tam v málo měsících deštivého počasí spadne, jest daleko větší, než co jí 

 u nás napadne po celý rok. Často přesahuje i 100 palců. Uvážíce při tom, že déšf trvá 

 jenom několik měsíců , ano že denně na větším díle jenom několik hodin prší, pocho- 

 píme veliký rozdíl mezi tamějšími a našimi poměry dešťovými. 



Pravidelnost, jevící se v poměrech dešťových na blízku rovníka, zmizí, když dále 

 od něho se vzdálíme. V oné části mírného pásma, která se stýká s obratniky, nalézá 

 se sice vždy ještě jakási pravidelnost v střídání se suchého a mokrého počasí ; ve 

 vyšších však šířkách vždy více mizí, deště rozdělují se stejněji na celý rok, nevážíce 

 se na žádný určitý čas , an mokré i suché dni na pohled beze všeho pravidla spolu 

 se střídají. 



Také mnohosti deště po celý rok napadlého ubývá od rovníka , kde vůbec nej- 

 vyššího stupně dosahuje, k točnám, ač pak dosáhne nejnižšího svého stupně anebo snad 

 deště docela přestanou v krajinách nejtužší zimy, kdežto povětří tak málo par v sobě 

 chová, že změny v teplotě, které tam velmi nepatrné jsou, nemohou více žádnou sraze- 



