287 



baleni jediné mamie 400 — 500 loket potřebovalo. Co se látky tkaniva tohoto týče, dokázal p. Dr. 

 Čermák aspoň o těchto dvon mumi/ch, že se skládá z vláken lněných , což tím důležitější jest, 

 protože o tom dosaváde žádného ustáleného míněni nebylo. Drobnohledným skoimiáním dokázal p. 

 Dr. Čermák nevývratně lněnou povahu podotknutého tkauiva. 



Následující rozpravy vztahují se na zodpovídáni přisně vědeckých otázek, o čemž zde pro ob- 

 mezenost místa jednati nemůžeme. Za to podáváme zde úvodni slova k druhému odděleni, kdežto 

 všeobecných poměrů se dotýká. 



„S podivenim a zvýšeným účastenstvím díváme se na dobře zachovalé podoby lidských těl, která 

 od dávných věků, když na břehách nilských ještě osvěta a vzdělanost kvetla, zhoubnému času vzdo- 

 rovaly. Nestálost ústrojných tvarů jest předmětem denní zkušenosti v takové míře, že i nevzdělaný 

 užasne při poznáni toho, jak věčnému oběhu látky v této případnosti meze se položily. Spatřili se 

 ale ta sama těla, na nichž před více nežli dvěma tisíce lety ona tajuplná, ještě ve svých sutinách 

 velikolepá enyptská vzdělanost spoléhala, vzbudí se 1 méně pohyblivá obraznost, aby se rouška dáviio- 

 věkosti odestřela a živý hluk v lidnatých Thebách, v staré Memphidě před oči postavil, všechny 

 drobné slasti a strasti života vezdejšího, všechny důležitější otázky a názory obnovily, jimiž se 

 druhdy srdce a hlavy těchto lidi plnily a pohybovaly. 



„Vědeckému, chladnému rozjímáni podávají mumie nemenši látku k vážným a vydatným stu- 

 diím, jakož i toho zvláštně dojímají, kdo s oblibou mysli je ohledává. 



„Člm geologovi jsou rostlinné a zvířecí skameněliny, jimiž se pravěké duby a dějepis zemské 

 koule ve velikých obrysech naznačiti mohly, tlm jsou anthropologovl starobylosti, jaké při mumilch 

 shledává. Mumle jsou také skameněliny, jež neustálá badavost z tmavých podzemských skrýši vytě- 

 žila a mezi listy dějepisu nalezla, jako skameiiělé tvorstvo mezi vrstvami země. Starý Ggypt, jak 

 se ve svých přirozených okolnostech nutně vyvinul, jest také zahynulý útvar, sáhající se svými sta- 

 vitelskými pomníky, sochami a obrazy, jakož i mnohými dosaváde trvajícími názory až do nynějška. 

 „Mimo archeologickou mají mumie 1 fysiologickou zajímavost, ukazujíce nám, jak se balsa- 

 movánlm podařilo, člověčí tělo zachovati a nevyhnutelné rušení nstrojné látky zastaviti. 



„Dosaváde se na tom přestávalo, obdivovati se velmi dokonalému zachováni všeobecných forem 

 tělesných, tvářnosti, vlasů, obočí, brv, nehtů atd., ostatně se dle mé zkušenosti nestaly žádné znač- 

 nější pokusy, aby se povaha mumil pomoci drobnohledu skoumala." 



Následující nyní rozpravy obsahuji výsledky drobnohledného skoumánl na obou mumilch, z čehož 

 vyplývá překvapující údaj, že tajemné prostředky, jichž Egypťané kbalsamování užívali, nejenom k za- 

 chováni zevnitřních forem sloužily, nýbrž i nejútlejší drobnohledné částky před zahynutím až dosaváde 

 zachránily. Spisovatel přidal k svému dilu tabuli, na níž drobnohledné průřezy vlasů, kůže, chru- 

 plavky, ba i svazů a svalů těchto mumil vyobrazené se spatřuji. Zachování těchto částí během 

 několika tisíciletí jest tak dokonalé, že nejenom buňky v dřeni, kůži vlasů, ba i jadérka v bnňkách 

 kožních a chruplavých viděti jest. Co ale mikroskopistovi nejvíce podivně jest , i jemná vlákna nervů 

 jsou ještě tak dokonale zachována, že se v nich patrně látka korová od látky dřeuuí rozeznati dá. 

 Představili sobě čtenář, že tlouštka takových vláken, z nichž se nervy skládají, sotva tisíci 

 díl jediné čárky překročuje, podiv! se zajisté .také tomuto zvláštnímu zachováni. Jako nervy sklá- 

 dají se i svaly z přetenounkých vláken, sotva dva- neb třikráte tlustších nežli vlákna nervová ; na 

 nich pak pozoruji se příčné rýhy, a i tyto dají se dosaváde poznati. Při uváženi těchto pamětiho- 

 dných údajů namítá se sama sebou otázka, jakým způsobem staří Egypfané toto dokonalé zachováni 

 mrtvol možným učinili. Dějepisné zprávy jsou v tom ohledu velmi nedostatečné, ale dá se očeká- 

 vati, že i způsob ten se vyskoumá, bude-li ještě několik takových prací se stejnou zevrubnostl a 

 stejným důvtipem vyvedeno, jako práce zde dotýkaná. 



Nejhlavnější oučinek musí se patrně připočísti pryskyřicím, jimž se i nejútlejší díly těla pro- 

 nikly, neboť nejenom dutina břišní a prsní jsou pryskyřnatou látkou dostatečně vylity, nýbrž i du- 

 tiny lebky a pátere jsou pryskyřici naplněny. P, Dr. Čermák se domýšlí, že se lato látka bezpo- 



