ŽIVA. 



ČASOPIS PŘÍRODIVICKÝ. 



Redaktorové : Prof. Dr. Jan Purkyné a Jan Krejčí. 

 číslo 10. Říjen 1853. 



Vychází měsíčně po dvou arších. Cena pro údy Matice obnáší ročně I zl. 30 kr. stř., půlletně 

 45 kr. stř. Pro odběratele ostatní ročně 3 zl. stí'., púlletiiě 1 zl. 30 kr. Předplacení přijímá se 

 v kanceláři p. J. U. D. Jos. Fryře, v Jindřišské ulici č. 900 — II., pak n domovníka v musejním domě, 

 kdežto se čísla vydávají. Zasílá se také poštou. Poštovné obnáší ročně 24 kr. stř., piilletuě 12 kr. stř. 



Kře m e n*). 



Jak málo ještě jest rozšířena pravá známost přírody, patrně vysvitá z mnohých 

 běžných frási, jaké každodenně slýcháme. Tak n. p. mluví se o mrtvé přírodě, 

 naproti přírodě oživené, jakoby něco v přírodě mohlo mrtvého býti, kdežto příroda 

 sama jest život. Anebo vynáší se velikolepost ledových hor, temenem svým nad oblaky 

 sáhajících, bez povážení, že v přírodě nic není velikého ani malého, a že rozdíl ten 

 leží toliko v obmezenosti našich smyslíi. Větších zajisté divů nalézáme v oboru zpy- 

 tování drobnohledního nežli ve všech oněch předmětech, které kolossálními roznriěry svými 

 oko naše schvacují. Žasnete nad mocnosti rozvzteklené bouře, děsíte se ohromné síly, 

 ježto pracuje v zuřící sopce : ale sil těch skrytých , které neúnavně po tisíce a mili- 

 ony let působí zpovolna a bez hluku, aby měnily tvářnost a podobu země, těch sobě 

 nevšímáte, poněvadž účinky jejich nedoléhají násilně na smysly vaše a jenom delším 

 časem stávají se patrnými. A předce síly tyto nepozorované dovozují nekonečně více, 

 než onyno prudké chvilkové výbuchy. Vůbec působí příroda mnohem více tajně a zne- 

 náhla, nežli hřmotně a prudce, a veliké převraty její znatné jsou toliko z výsledků, 

 nikoli však z pochodu svého. Věru, není v přírodě předmětu na oko sebe nepatrněj- 

 šího, aby neměl v hospodářství všesvětovém vykázaný sobě důležitý úkol. 



Hle onen křemen, ležící povrženě na břehu potoka. Pamalujef on tisíce let, 

 nesčíslná pokolení viděl kvésti a hynouti. I on však podléhal proměnám, než co jiným 

 tvorům bylo celé století, jemu bylo toliko dnem Nejprv spočíval tamto nahoře v horách, 

 i vzbudil se v něm pud útvarní a on vzrostl v podivné krystaly, kmitající se pěknými 

 barvami jako nějaký kamenný květ. A však ostrý vzduch ohryzoval po mnohá stoletj 

 souměrné hrany jeho, deště a sněhy vžíraly se v tvrdou jeho útrobu , až konečně di- 

 voká bystřina splákla ho dolů. Tu ležel v úzkém řečišti, a divoké vlny valily se přes 

 něj, on ale nastavoval jim obrněná svá prsa a hrdě vzdoroval jejich návalu. Na dlouze 

 však ani nejsilnější obr neodolá přesile nepřátel malých. Neúnavný proud bez ustání 



*) z části dle Friedricha Kíirnera : Der Mensch nnd die Nátur. Leipzig, Fried. Braudstelter lSd3. 



19 



