296 



drutiy, neřku-li za zvláštní rody. Nebof již pojem druhu spojuje v jeden soujem rozličné 

 znaky a výjevy, které vzájemně ze sebe se vyvinují. Ostatně mají proměny buněk po- 

 dotknutých jiný ráz, nežli proměna hmyzu. Nebot vajíčko hmyzu, z něhož povstává hou- 

 senka, z té pak pupa a motýl, dává původ jedinému tvoru , řasy ale dělí se mnoho- 

 násobně , a pak povstávají z jednotlivých buněk nové pořady Ivorťi. Podobný pře- 

 rod jako u řas (od německých skoumatelii pod jménem Generationswechsel uváděný) 

 pozoroval se asi před děsili lety na jistých mořských zvířatech (slimejších) a cizopas- 

 ných červech (hlistách), kdežto potomstvo jinou podobu má nežli roditelova, a teprva 

 po jisté řadě proměn k původní podobě se vrací. Avšak i zde není řada proměn tak 

 veliká jako u řas. Nebof co dosaváde uváděno bylo, obsahuje teprva polovičku proměn, 

 jaké Protococcus projíti může. Již po několika dnech pozoruje se pouhým okem v ze- 

 leném povlaku do vody uloženém množství velmi jemných vláken, která pod drobnohledem 

 spatřují se též mezi vířícími buňkami a soustavami měchýřků. Vlákna tato skládají se 

 z řad malých buněk. Přehlídneme-li pozorně všechny tvary, které se v řasovině pro- 

 míchaně pozorují, najdeme snadno všechny stupně vývinu, od jednoduché buňky až 

 k dlouhému vláknu. Na místech, kde více buněk pohromadě leží, pozorují se také ně- 

 které poněkud jiné podoby. Okrouhlý tvar se roztáhne a promění se v podlouhlý vak 

 (Fig. 4. o}, v němž se ještě zelený měchýřek pod průhlednou kůží pozoruje. Dosáhne -li 

 vak jisté délky, vytvoří se u vnitř příční stěna, tak že se z dvou buněk skládá, z nichžto 

 jedna špičatě se ukončuje a prodlužuje. V léto povstane opět příční stěna a tak dále, 

 až povstane dlouhé vlákno, u vnitř příčkami rozdělené. 



Jednotlivé buňky takového vlákna promění zponenáhla svou podobu, nebof zpo- 

 čátku jsou všude stejně zelené, později ale obdrží zelené skvrny, anof se zelené bar- 

 vivo v malých shlukách na vnitřní stěně buňky usadí (Fig. 4. c). Některé buňky vyhá- 

 nějí i po boku nové výběžky , které též v dlouhá vlákna se promění, a konečně po- 

 vstane celá soustava vláken, kterouž by bez patrného přesvědčení nikdo z buněk 

 z předu uvedených (Protococcus) neodváděl. Však k odvrácení každé pochybnosti pro- 

 mění se konečně každé vlákno opět v tyto buňky. Když totiž vlákno jistou délku do- 

 sáhne, rozdělí se každý oddíl jeho v čtyry buňky, an se podél a na přič rozdělí, a tyto 

 čtyry buňky zůstanou, jako u Gloiocapsy, ve společném obalu. Kutzing, největší znatel 

 řas, považuje tyto nově povstalé buňky za semeno dlouhých vláken, a skutečně vyrů- 

 stají z něho, někdy ještě ve spojení s ostatními buňkami, opět nová vlákna. 



Tof jsou tedy nejhlavnější proměny, kterýmž Protococcus určitého druhu podléhá. 

 Všechny tvary v řadě těchto proměn jsou původem svým co nejúžeji spojeny a náležejí 

 k jedné a též, ačkoli v prostoře od sebe odděleny jsou. Jak již podotknuto, obdržel 

 první stupeň vyvinutí jméno Protococcus, druhý stupeň, obsahující měchýřky vzá- 

 jemně se objímající, jméno Gloiocapsa, a vláknitá řasa, která se vedle Gloiocapsy 

 z původních buněk vyvinuje, jméno Stygeoclonium. Poněvadž ale všechny tyto 

 stupně dílem vedle sebe, dílem po sobě z jednoho a téhož měchýrku se vyvinují, mu- 

 sejí se také za jeden a týž druh považovati , načež již nápis před tím užívaný „Stygeo- 

 clonium stellare" upomínati má. 



Máme zde pamětihodný příklad rostliny, v níž jednotlivé stupně vývinu v pro- 

 stoře od sebe odděleny jsou, ačkoliv podstatně k sobě náležejí. 



Jinak jest to u vyšších rostlin, kdežto rozličné stupně, k. p. pupen, list, květ, plod, na 

 jedné rostlině spojeny zůstávají, a jen po uzráni a odpadáni poněkud semena osamostatňují. 



