315 



metou jenom tenkráte smysl, kdybychom za to pokládali, že komety rozděleny jsou 

 v prostoru světovém na zdařbůh, a že skrovničká hmota komet s parou je provázející 

 mohla by škodlivá býti životu pozernšfanú a podmínkám jejich bytosti. Proti obojí však 

 domněnce dá se tolik namítati, že bázeň komet docela lichou se býti ukazuje. Také 

 dějepis žádné zmínky neCiní o velmi znamenitém se přiblížení, nebof kometa od r. 1770, 

 která k nám nejblíže přišla, zůstala vždy ještě 300,000 mil od země vzdálena. 



Třetí kometa, jejíž oběžní čas úplně známe, odkryta jest r. 1818 a nosí jméno 

 hvězdáře Eiike, který nejdříve určil čas oběhu jejího na tii léta a 115 dní. Od třch 

 dob byla již osmkráte pozorována. Veliká osa dráhy její obnáší k 80 milioniim mil. Ná- 

 ležíf ona mezi menší a slabší komety kulaté podoby bez patrného olionu, a nikdy se 

 k zeirii nepřiblíží. Nejpamálnější při této kometě jest, že při každém dalším oběhu 

 u srovnání s předešlým o několik hodin dříve skrze přísluní své prošla. Tento úkaz 

 opakoval se pokaždé, kdykoliv se nám tato koinela objevila. K vysvětleni toho přijímá 

 se, že prostor, v němž planety a komety se pohybují, není prázdný, nýbrž naplněný 

 lulkou přeútlou, která kometám a planetám jakýsi odpor klade. Na planety, jakožto těla 

 u srovnání s kometami nesmírné huslá, iicpůsubi značně tento odpor ; mnídiem více ale 

 za to na komety pro sypkost a velikou rozsáhlost jejich párového obalu. Ze oučinek 

 odporu Idlio pozorován byl toliko při kometě Enkově, toho příčina leží nejspíše v té 

 okdlnosli, že jenom při této komelě oběžní čas její vypočítán býti může až na zlomky hodiny. 



Divno bude se zdáti, že odpor, který pi'eilce překážkou jest, má způsohili urych- 

 leni oběhu. A však, když rychlost běhu se opožďuje, an přitažlivost slunce nezrněněna 

 zúslává, sna'lno jest pochopili, že následkem toho tnusí byli silnější zakřivení dráliy. Ko- 

 rnela ledy přibližuje se k slunci, čehož následkem musí také oběh svůj rychleji dokonati. 



K lěmlo třem nanejvýše pamětihodným kumelám připojují se ještě dvě , jejichž 

 kr.ilký oběžní čas s jistotou jest určen. Jednu z nich vypočetl Fay, druhou de Vico, 

 jejichžto jména nosí; onano obíhá okolo slunce v 7-/5 lefj tato v 5'/„ roku. Dráhy 

 obou lim jsou památné , poněvadž ze všech kometních drah nejvíce přibližují se 

 k liirniě kruhové. 



Nyní přichnzíínc k zajímavé kometě, která teprv letošního roku jsouc odkryla, 

 svou dosti znamenitou světlosti pozornost obecenstva na sebe 

 obracela a hlavní podnět zavdala k tomuto pojednání. Již v době 

 svého odkrytí ukazovala ohon asi Iři neb čtyř minut, byla však 

 ještě tak mdlá, že jenom ozbrojenému oku byla viditelná. Nej- 

 prve stála ve shvězdění velikého medvěda, odkudž pomalu se ubí- 

 rala k souhvězdí velikého Iva. Počet brzy ukázal , že teprv při- 

 bližuje se k svému přísluní, od něhož však ješté velmi vzdálena 

 byla. Byla tedy naděje, že ji bude viděti po delší čas, a snad 

 i prostým okem. A v skutku již ve druhé polovici srpna ob- 

 jevila se prostému oku brzo po slunce západu na severozápadním 

 nebi co hvězda druhé vehkosti s ohonem téměř celý stupeň 

 dlouhým. Světlost její byla v té době třistakrát tak veliká jako na 

 začátku. Přidané luto vyobrazeni představuje kometu v čas nej- 

 větší její světlosti. Jádro bylo veliké a přičervenalé, část ohonu 

 nejblíže k jádru přilehající měla kraje ostře vyznačené; ohon sám nebyl ohnutý, jak 

 často se spatřuje. 



