316 



Směr dráhy léto komety jest pravoběžný, dráha pak sama ukazuje se býti velmi 

 daleká a ías oběžní velmi dlouhý; nejmenší vzdálenost její od slunce dne 1. záři obná- 

 šela k 7 milionům mil, vzdálenost její od země v týž čas toliko 14V2 "lilionu mil. 



Toto jest vše, co posavad víme o podstatě a způsobu, jakož i o drahách komet. 

 Jsouf ovšem tyto vědomosti, jmenovitě co se týká vnitřního způsobu nebeských těchto 

 těl, velmi skrovné, a mohou teprva v budoucnosti býti rozmnoženy pilným pozorováním 

 a bedlivým zaznamenáváním všech objevujících se okolností. Koho by však dosavadní 

 tento výsledek dlouhého hvězdářského zpytování neuspokojoval, ten necht pováží pře- 

 kážky, jaké sama příroda klade takovému skoumání. Jsouf jisté meze, jichž nelze 

 překročiti lidskému umění, a zavřen-li nám přístup do prostoru svěllového, jakýž to 

 div při nesmírných těch vzdálenostech, jež i nejdokonalejší optický nástroj jenom čá- 

 stečně a slabě proniká? Však ani samu naši zem neznáme dostatečně, an posavad ne- 

 dostupný nám jsou vyšší krajiny oboru povětrného, vnitřek země, ba i rozsáhlé části 

 samého povrchu jejího, jakož jmenovitě obě točny, severní i jižní. Seč posud byla 

 věda lidská, to svědomitě jest vykonáno, i není pochyby, že budoucnost mnohem více odkryje. 



Drobnosti. 



Malachit u Skalice stříbrných hor nedaleko Sázavy. 



JIŽ dříve popsal jsem vyskytováni se malachitu u Chrasti nedaleko Českého Broda v pí- 

 skovci Permského útvaru. Naděje, že se na tomto nadějném místě většími prostředky dolovati bude, 

 vyplnila se úplně, nebot, jak se doslýchám, spojil se majitel pan Theer s několika podnikavými prů- 

 myslníky k vydatnějšímu těžení z malachltového ložiště. 



Na výletu , jejž jsem v předešlém měsíci v průvodu svých přátel podnik], abych geologické 

 a botanické poměry prahor mezi Českým Brodem a Benešovem poznal, přišel jsem též na nejjiž- 

 nější konec Permského útvaru Cerno-Kosteleckého, totiž ke Skalici. Útvar tento činí zde dosti špi- 

 čatý úhel, au se podle potoka Vyžlůvky až ke Skalici a pak nahoru podle Trletlnského potoka ke 

 Krymlovu táhne. Prahory, na nichž zde spočívá, skládají se z pamětihodného břidličnatého kamení, 

 které takřka při každém kroku svou povahu mění. 



V Skalice samé panuje břidlice, v níž se dobře jiuoráz (Amphihol) a živec rozeznati dá. 

 Břidlice tato přechází na mnohých místech v dioritové kamení, jmenovitě v oudolí Sázavy, a střídá 

 se sem tam, n. př. u Pyskocel , se slojemi granitu, z velikých hlatí živce (Orthoklas), veliké bílé 

 slídy a křemenových zrn složeného. Dále na oubocích Vyžlovského oudolí u Hradových a Kostel- 

 ních Střimelic, u Vodérad atd. stává se složivo břidlice velmi nezřetelné, kameni jest nejvíce hně- 

 dočerné, ale kdekoliv se opět zrnitější odrůda vyvine, pozná se v ni zase jinoráz a živec. 



Na východní straně k Trletínu vyvinuje se z této břidlice zpouenáhla rula (Gueuss), složená 

 z tmavé třídy živce a křemenu, ačkoliv ještě jinoráz často místo slídy zastupuje. 



ťJtvar červeného pískovce skládá se zde z mohutných vrstev pevného hnědočerveného pískovce, 

 který se na několika místech pro zboží kamenické láme ; nad ním střídají se vrstvy hnědošeděho 

 pískovce se slídou, až konečně nejhořejší část vodorovnými slojemi bílého pískovce (útvaru křído- 

 vého) s vápenným tmelem vysočiny mezi Konojedy a Černým Kostelcem pokrývá. Nejdolejší vrstvy, 

 které bezprostředně na prahorách leží , obsahuji hrubý slepenec (Konglomerát) , složený z úlomků 

 a valounů břidličnatého kamení a pevného rudého pískovce. Pod Hrudovými Střlmelicemi ve směru 

 k mlýnu „v Propasti" vychází pod starými haldami bělavý hrubý pískovec , z úlomků živce a kře- 

 menu složený, který zrovna jako u Chrasti zemitý malachit a měděný laznr v sobí vtrousený má. 

 Zrovna nad tímto nalezištěm rozkládají se na površí, které se od Skalice h Ondřejovu tíhne, četné 

 haldy, upomínajíce na Iiývaiun činnost bornickon. 



