329 



článku pod jménem Fora mini fer a Infusorií uvedl. Tvorové tito, jsouce tak 

 malí, že první obyčejně, druzí ale skoro vždy jenom skrze zvětšovací skla se pozorují, 

 nahrazují předce nesčíslným množstvím malý svůj rozměr, tak že musí se připočísti 

 k nejmohutnějším pí-:činám tvoření se vrstev pozemských. Ačkoliv se již dříve veliká 

 hojnost jejich v přírodě znala, má předce nejnovější vědecká snaha tu zásluhu, že objevila 

 důležitý úkon, jejž tito tvorové při tvoření se povrchu zemského vykonávají. Zvláště 

 zaujímají velikolepé vynálezy Ehrenberga v tom ohledu první místo, a ačkoliv 

 novější pátrání všelicos na starších výsledcích změnilo a opravilo, zůstává Elirenbergovi 

 předce veliká zásluha, že první byl, jenž v tomto směru přírodu mocným duchem 

 skoumal a takřka nový svět nám otevřel. 



Jesti nyní dokázáno, že rozsáhlé mocné vrstvy, o kterých se druhdy myslilo, že 

 se skládají z beztvárné země, takřka docela složeny jsou z útlých, krásné vytvořených 

 skořepin drobnohledných zvířátek; jesti dokázáno, že nejenom každá stojatá voda 

 nesčíslnými miliony těchto tvorů jest naplněná, nýbrž že také v každém rybníku, 

 močálu, bahně, v každé slrouze srážející se vrstvy vesměs z takových, dílem ještě 

 života schopných tvorů se vyvinují. Dokázáno jest konečně, že v dávných dobách 

 tyto pochody v míře mnohem větší se daly, tak že celé rozsáhlé horské spousty ze 

 zbytků takových bud z části nebo docela se skládají, a tedy takoví tvorové v pravém 

 smyslu tohoto slova za mocnost skalotvornou považovati se mohou. Není to ledy pouhou 

 básnickou frasí, když Byron praví: The dust, we tread, was once alive*); tak 

 též našla sada, druhdy od Linnea a jeho vrstevníků , ovšem bez tušení hlubokého vý- 

 znamu jejího, vyslovená; Omnis calx e vivo '"'-), novějším skoumáním svélio úpl- 

 ného potvrzení. 



V rozpravě této chci především o Foraminiferech jednati, a napřed jako při 

 polypech o ústrojnosti a poměru jejich k soustavě něco podotknouti, a pak teprva 

 rozšíření a geologickou důležitost jejich vyložiti. 



Již více nežli jedno století uplynulo, co mnohotvárné a krásné skořápky těchto 

 malých zvířátek pozornost přírodoznalců vzbudily, ačkoliv povaha jejich temnou rouškou 

 zahalena byla — rouškou, která ještě nyní, i při mnohonásobném skoumání, v tom ohledu 

 podniknutém, dostatečně odstraněna není. Již Bianchi věděl r. 1730, tedy skoro 

 v tom samém čase, když Peyssonel pravou zvířecí podstatu polypů poznal, že v šesti 

 unciích písku z Adriatického moře více nežli 6700 takových misek jest obsaženo, kte- 

 roužto zprávu r. 1739 ve své knize: De Conchis minus notis uveřejnil. Hned 

 potom ukázal Becconi, professor v Bononii, že skoro všechny kopce jižně za tímto 

 městem z takových malých skořápek se skládají. Ačkoliv od této doby mnozí přírodo- 

 pisci tím předmětem se obírali a zponenáhla větší počet podobných zbytků odkryli, 

 nalézáme předce hojnější množství jenom ve velikém díle Soldani-ho: Testaceo- 

 graphia parva et microscopica, kteréž ve čtyřech fol. dílech r. 1789 vydal 

 a 232 tabulemi opatřil. Ale on neměl jasného náhledu v ten předmět, aniž se nezmocnil 

 kritickým duchem látky tak náramně nahromaděné. 



Von Fichtel a Von Moll pokusili se nejdříve o důkladnější sestavení, a vy- 

 dali správnější vyobrazení jistého počtu těchto zvířátek. Od začátku tohoto století na- 



**) Prach, po němž šlapeme, byl jednou oživen. 

 *) Všechno vápno pochází ze živého (tvorstva). 



