339 



scineiiiu vaky olisaženy. Vůbec jest způsob, jakým se u lišejníků semena tvoři, vše- 

 obecně takový, jak se ve Fig. 6. a 7. představil, a vyskytuje se jak u druhů s tence 

 rozdélenými větvemi, visících na stromech co dlouhé šedivé vousy, k. p. Usnea ílorida 

 (Fig. 8.), tak i u takových, které peslrými povlaky kameny a kmeny potahují. Z těchto 

 posledních jest ve Fig. 10. jeden druh (Lecidea fusca) představen. V obou nalézají 

 se semenní vaky v laliřovitých rozšířeninách (a), vyvinutých na buněčném tkanivu. 



Všechny zde popsané druhy ukazují tak dokonalou souhlasnost ve svém vnitřním 

 ústrojí, že se nezdá býti potřebné, podrobněji je popisovati. Vždy jsou to ty samé dvě 

 íásti, z nichž se látka lišejníků skládá, totiž průhledná vlákna a zelenavé buiiky, vždy 

 jsou tyto také tím samým způsobem uspořádány, jako u Cladonie, totiž s obou stran 

 průhlednými vlákny obejmuty. Lišejník skládá se dle toho vždy z tří vrstev, totiž do- 

 lejší a hořejší vláknité a střední buněčné vrstvy (Gonidium). U takových lišejníkťí, které 

 na zemi rozloženy nejsou, nýbrž jako Usnea větevnaté chvosty tvoří, změní se sice 

 poněkud tato trojitá vrstevnatost, a co u kornatých druhů dolejší vrstvu tvoří, to se 

 nalézá u těchto u prostřed v podobě střední válcového jádra, které se zelenou vrstvou 

 buněčného Gonidia, a toto zase vláknitou vrstvou jako korou potáhne. Velmi přirozený 

 přechod od jednoho způsobu ke druhému představuje právě Cladonia py.xidata ve Fig. 2. 

 ve zvětšení vyobrazena. V dolejší listnaté části leží tři podotknuté vrstvy nad sebou, 

 v pohárkových stěnách ale kolem sebe, anaf dolejší vrstva do vnitřku pohárku vystupuje. 

 Plodní buiiky, jimiž se Cladonia někdy celá jako čtvrtou vrstvou potahuje, nalé- 

 zají se také u jiných hšejníků, ale obyčejně ne tak hojně, objevujíce se jenom v jedno- 

 tlivých hromádkách na povrchu lišejníku, z čehož se zvláštní podoba povrchu jejich tvoří. 

 Také plody jsou u všech druhů dle toho samého způsobu zi'ízeny, jak se u li- 

 šejníka Borrera ciliaris (Fig. 4— 7j popsalo. 



Již dříve jsem se zmínil o podobnosti, jakou lišejníky mají k houbám, poukázav 

 na lišejníková vlákna, která nápadně na vlákna hub upomínají. Ještě nápadnější podob- 

 nost objevuje se u plodů obou těchto tříd. Ony houby totiž, které jako smrž (Morchella) 

 svá semena ne pod kůží, nýbrž na řasnalém povrchu jejím vytvořují, a mimo to mnohé 

 podzemní houby k homolikám podobné, vyvinují svá semena zrovna v takových kyjovi- 

 tých vacích jako lišejníci, o čemž se při porovnání Fig. 17. na tab. X. snadno pře- 

 svědčíme. Vůbec představují houby , řasy a lišejníky tři třídy rostlin, které v celém 

 svém ústrojí mnohonásobně se dotýkají, tak že by se skoro říci mohlo, jakoby příroda 

 tu látku, kterou z části v houbách a z části v řasách zpracovala, v lišejnících najednou 

 byla upotřebila. Zajímavý úsudek tento dá se také z jiné strany pronésti, vezmeme-li 

 ohled na vyvinuti těchto nízkých rostlin. Nebot, jak nahoře ukázáno, vyvinuje je jak 

 ze scmcnních buněk, tak i z plodních zrnek nejdříve veliké množství okrouhlých buněk, 

 které nápadně upomínají na zrnitý Protococcus (Tab. XII. Fig. 1.), a poněvadž se tyto 

 tvary jenom oučinkem dostatečné vláhy vyvinouti mohou, jest souhlasnost jejich s oněini 

 jednoduchými řasami ještě větší, a mohlo by se říci, že se ze semena lišejníkového 

 nejdříve řasy vytvořují. Později obdrží ale tyto zelené buňky průzračné, nitkovité vý- 

 růstky, které se znamenitě prodlužují a rozvětvují, v hustou plsf proměňují a tak v li- 

 šejník se vyvinou. Tato vlákna tvoří tedy houbovitou část lišejníku, a tak se mi zdá 

 býti potvrzeno to mínění, že lišejníci současně v sobě obsahují vnitřní částj řgs i hub. 

 Ale při vší této vnitřní souhlasnosti s řasami a houbami uchyluje se zevnitřpí podoba 

 jejich daleko od těchto rostlin. Kdežto větší houby (o plísních nemůže zde býti řeči, 



22* 



