340 



poněvadž se z jednoduchých vláken skládají) hmotná těla mají a tím ode všech ostat- 

 ních rosllin se rozeznávají, rozšiřují se lišejníky lislnatě nebo rozdělují se do nejjemněj- 

 ších větviček, při čemž znamenitou rozmanitost podob objevují, nápodobňujíce jednou 

 listy, podruhé malé bezlislé stromky. K některým mořským řasám se ovšem ve své 

 podobě přibližují, ačkoliv svým plodem značně se od nich liší. V čem leží tedy příčina, 

 že se lišejníci i při své vnitřní souhlasnosti s houbami a řasami předce od těchto tak 

 znamenitě liší? Myslím jenom v živlu, v němž se tyto rostliny vyvinují. Nebot jedny 

 vyvinují se pod zemí, totiž houby; jiné ve vodě, totiž řasy; na povětří pak lišejníky, 

 které jenom na povrchu jiných předmětů sídlí a tedy v skutku po celé své vyvinování 

 oučinkiim vzduchu podléhají. Jenom v této rozličnosti živlu spočívá také rozličnost ze- 

 vnitřní podoby. Jednak nedá se jiná příčina ani mysliti, jednak i obdoba vede k tomu 

 samému úsudku. Všechny pod zemí rostoucí díly rostlinné mají pohled tučný a hmotný, 

 jako n. p. pahýly rostlin; též jim chybí listy, ačkoliv někdy listnaté ústroje mají; také 

 nemají zelené barvy, jak na zemčatech a jiných hlízách pozorujeme. Jakou rozmanitost 

 tvarů objevují nám ale části rostlin, nad povrchem země v povětří rozložené, a to vše 

 jest pouze následkem rozličného dělení, které se v rostlině na povětří děje. Totéž může 

 se nyní na lišejníky obrátiti, jejichž jemné větvičky též z volné prostory, v níž se vy- 

 vinují, odvozovati mohou. 



V dřívějších článcích snažil jsem se ukázati, že třídy hub všeobecně vyznačují 

 se zvláštním znakem, totiž článkovitým vláknem , které tvoří podstatu každé jednotlivé 

 houby. Taktéž jsme viděli, že u řas to samé podstatné složivo se objevuje, a ne méně 

 u lišejníků. To vše uváživše můžeme tři nejnižší a nejjednodušší třídy rostlin : houby, 

 řasy a lišejníky, jakožto tři začátky celého rostlinstva považovali, u nichžto složivo 

 skoro to samé jest. 



Toto složivo může se buď samostatně v celé rostlinky vyvinouti , jako u plísně 

 a u rasových jednobuněčných rostlin (Protococcus) ; nebo spojí se u větším množství 

 k vytvoření houby a dokonalejší řasy; anebo houbové vlákno spojí se s rasovými buíi- 

 kami a vytvoří lišejník. 



Všechny tyto tři kombinace nejsou nahodilé, nýbrž řídí se dle svého okolí, dle 

 živlu, v němž se nalézají; houby dle země a tmy, řasy dle vody, lišejníky dle povětří. 



Nemůže se tvrditi, že jedna z trojí této třídy jest dokonalejší nežli druhá; 

 nebof jak houby a řasy, tak počínají i lišejníky s nejjednoduššími tvary. Jednoduchá 

 buňka kvasní plísně není jednodušší a nižší, nežli zelená buňka řasy, nebo nežli plodní 

 zrno lišejnika ; kloboukové houby jsou ve svém způsobu tak dokonale vyvinuty jako 

 vousaté lišejníky, a mořské chaluhy nejsou při vší své velikosti a nádherné barvitosti 

 o nic dokonalejší, nežli obě tyto rostliny. 



Tyto tři třídy, o nichž zde jednáme, tvoří tedy souvislý celek, v némžto se 

 rostlinstvo ve svých nejjednodušších tvarech- objevuje ; jest to počátek rostlinného ži- 

 vota, ale počátek trojnásobný, zemní, vodní a vzdušní. 



Však nejenom s ohledem na tvary a vyvinutí jsou tyto tři třídy pravým počátkem 

 rostlinstva, nýbrž také dle času, v němž se na zemi objevily. 



Jeslí vůbec známo, že se ve vrstvách země nesčíslné skameněliny a otisky na- 

 lézají. V dolech, kde horník podzemské poklady dobývá, nalézá více nebo méně do- 

 konalé stopy zahynulého rostlinstva a živočišstva. Obyčejně porouchané a špatně zacho- 

 vané, má je obecný člověk za úkazy zajímavé a chová je někdy jako pamětihodné 



