348 



novou do Ameriky a na nékteré ostrovy. Byl mu určen roční plat 3000 zlatých, 

 a rozumí se samo sebou, že mladík, dychtivý seznati svět a rozmnožiti vědomosti své, 

 s radostí přijal čestný ten návrh, který vyplňoval nejvi^elejší jeho žádosti. 



Haenke ledy opustil 26. června 1789 Vídeň a odebral se dle nařízení svého do 

 Madridu a odtud do Kadixu, kdežto však, zameškav odplutí lodi Malaspinovy, mu- 

 sel vsednouti na jiný koráb, aby ji dohonil. Po víceměsíční plavbě dostal se 25. listo- 

 padu k oustí řeky la Plata. Tu při samém bi-ehu rozbila se lod, na které se nacházel, 

 a z utonutí toho nezachránil H a e n ke nic jiného kromě svého Linné a svých potřebných 

 listin, totiž průvodního listu, plnomocenství a listů poručných. Dle možnosti spěchal 

 odtud do Montevidea, kdež doufal zastihnouli Malaspinu. I zde však minul jeho lod, 

 a musel ledy — přečkav dříve šfastně nemoc celé tři měsíce trvající — po suchu přes 

 Buenos Ayres a Parepas do Chili se vydati. Tato cesta, jak ji líčí Haenke v listu 

 k Ignaciovi von Born, byla nad míru obtížná a nebezpečna, i musel se přepravili 

 přes vysoké pohoří Kordilerské , což štaslně vykonav hlavně pomocí mezků, konečně 

 2, dubna 1790 do přístavu Valparaiského se dostal, kdežto Malaspinu a lod jeho 

 zastihl. Na té lodi přeplouli ccstovnici ku konci května do Limy, Haenke pak konal 

 na ní své vědecké výzpyty podél západních břehů Ameriky a k jižnímu moři ledovému, 

 na kteréžto výpravě jak na rozličných břehách této v oněch časech ještě málo známé 

 země, jmenovitě v okolí Noolkasundu, Mulgravu, Akapulka, jakož i na rozličných ostro- 

 vech Tichého oceánu, nasbíral veliké množství neznámých posud přírodnin , obzvláště 

 rostlin. Z Akapulka učinil Haenke výlel do vnitř země na dálku neméně než 125 

 mil, nejvíce jízdecky, při kteréž příležitosti vystoupil na nejvyšší temena Kordilerů, na 

 hory Chimborazzo a Pichincha. 



Později vypravil se do Mexika a odtud na ostrovy Mariánské, na Manilu a Luzon, 

 kteréžto krajiny bedlivě prozpytoval. Z té na rozličné proměny bohaté cesty r. 1794 

 se vrátiv, prošel neúnavný Haenke pěšky velikou část jižní Ameriky, jmenovitě Pata- 

 gonii a Paraguay, s nemalými obtížemi a nebezpečenstvími zápase, načež r. 1796 stálý 

 byt sobě vyvolil v Cochobambě, v nynějším státu Bolivii. 



Roku 1798 poslal Haenke tři veliké bedny s rostlinami a jednu bednu s la- 

 sturami, jakožto první ovoce své cesty, do Kadixu obchodnímu domu Hiecke, Zinke 

 a sp., s výslovním nařízením, aby chovány byly až do jeho návratu z Ameriky , poně- 

 vadž zamýšlel , poklady tyto ve vlasti své sám určiti a popsati. Roku 1800 konal 

 Haenke u vojenského oddělení, vypraveného proti odbojným Indiánům krajiny Chigni- 

 tos, službu lékaře. Brzo na to ohledal celou krajinu od vzniku řeky Maraňonu až tam, 

 kde tato pro větší lodi plavnou se stává. 



O všech těchto svých cestách zasílal Haenke časem přátelům svým ve Vídni 

 a v Praze písemní zprávy, roku 1801 psal také matce své v Křibské žijící, ku které- 

 mužto psaní , jakožto vděčný syn, připojil 1000 zl. V letech 1804—1806 podnikl 

 Haenke novou cestu do nenavštívených ještě od něho krajin Sikasika, Lareka a Ka- 

 rabaya, kdežto v přírodnickém i národopisném ohledu zpytoval lamější část Kordilerů 

 a sbírky své znamenitě rozmnožil. 



V ten čas, který netrávil na cestách, zabýval se Haenke fysikou a mathema- 

 tikou, botanikou a lučbou, země- a národopiscm ; krom toho propůjčoval se s lékařskou 

 pomocí Indiánům, od kterých za tou příčinou často jako obležen býval, a jako pravý 

 Cech bavil se časem i hudbou na rozličných nástrojích. Tak v říjnu 1803 psal do Cech 



