354 



kolem do kola břidlicemi, buližníkem a porfyrem obstoupený. Zde čerpali hrabě Ka- 

 špar Šternberg a kustos Corda hlavní fást látky ke spisům svým o skamenělých rost- 

 linách , zde bylo též od nejstarších dob (snad již v 16. století) dolováno. Výborné 

 Radnické uhlí (smolné a bohaté na plyny) bylo již dávno co nejlepší kovářské uhlí vy- 

 hlášeno. Ačkoli však skamenělé rostliny z tohoto horniště nejlépe známy jsou a spisy 

 Šternberkovy a Cordovy takřka klassickou cenu obdržely, ačkoliv horniště samo na 

 přemnohých místech dolováním otevřeno jest: není předce dosaváde žádný zevrubný 

 zeměznalecký popis tohoto horniště uveřejněn. Nejlepší zprávu do té doby obsahuje 

 podotknutý spisek prof. Zippe. 



Horniště Radnické má podobu nepravidelného trojhranu a obsahuje tři hlavní 

 sloje kamenného uhlí, které mezi sebou nesouvisí. Panující hornina jest hrubý pískovec 

 a slepenec (Conglomerat), který pokryt jest kaolinovým jemnějším pískovcem , v němž 

 u Chomlů pamětihodné stojaté kmeny Lepidodendrů se vyskytly. V šedých a černých 

 lupkách jsou pak mohutné sloje uhelné zajmuty, které mocnost 3 — 8" dosahují. Nej- 

 větší uhelná sloj nalézá se u Břas, kdežto v průměrné mocnosti 4" tvoří ellipsu 1300" 

 dlouiiou a 700" širokou, na níž nejživější dolování se provozuje. Pohodlně po schodech 

 sestoupí se dolů do otevřených vrstev uhelných a kráčí se jako vysokými chodbami 

 a síněmi kouzelného hradu rozličnými průkopy, z nichž na miliony centů uhlí se 

 již dobylo a dle počtu prof. Zippa ještě více nežli 200 milionů nedotknuté spo- 

 čívá. Se slojí touto souvisí sloj u Vranůvek, kdežto se též horlivě doluje. V severním 

 směru od Vranůvek až ke Lhotce odkryly se též dvě sloje, z nichž hořejší 8', dolejší 

 27' mocná jest. Obě ty sloje dělí od sebe hluchá hornina 3". Tof ukazuje na ncvy- 

 čerpalelnost Radnického uhlí. 



Na základě tohoto bohatého skladiště uhlí zřídila se již v Radnici sklárna, v níž 

 se sklo plynem z uhlí vydobytým taví ; též se vystavěla vysoká pec, v níž se železo 

 koksem dobývati má. 



Druhá mohutná sloj kamenného uhlí prostírá se od Přívělic přes Chomle k Mo- 

 šticům a Vejvanovu, ale uhlí dobývá se teprva u Vejvanova. Myslí se, že sloj tato s pře- 

 dešlou nesouvisí a pro sebe samostatně skladiště tvoří ; bližší poměry nejsou mi 

 ale známy. 



Třetí sloj méně mocná prostírá se na severovýchodním konci, a uhlí dobývá se 

 na ní u Svinné a Lohovic. Velmi důležité by bylo , kdybychom měli rozličné průřezy 

 tohoto horniště, na nichž by se vzájemné poměry uvedených slojů poznati daly: bohu- 

 žel není do té doby nic v tom ohledu uveřejněno. 



Ještě méně jsou známa horniště Breitensteinská, Mirešovská a Žebrácká. Na 

 hórništi Breitensteinském, které se mezi Manetínem a Breitensteinem prostírá 

 a hlavně z pevných uhelných pískovců a slepenců skládá, odkryl dle zprávy Bohemie 

 (v říjnu I. r.) pan prof. Dr. Kolenatý rozsáhlé vrstvy kamenného ulili, ale dosaváde není 

 nic bližšího uveřejněno. 



Horniště Mirešovské, které v úhledné rozsáhlosti u Mirešova se rozkládá 

 a jako předešlé na silurském kamení spočívá, obsahuje bezpochyby též sloje kamenného 

 uhlí, ale do té doby nebyly tam odkryty. Vůbec známý jest ale jemný pískovec na 

 kaolin (zvětralý živec) bohatý, který tam mohutné vrstvy tvoří a skoro v celých Če- 

 chách k stavení vysokých pecí se používá. Vyskytují se v něm krásné otisky šupi- 

 natých kmenů (Lepidodendron aculeatum). 



