355 



Horniště Žebrácké jest velmi malé a náleží k řadě malých ostrovů, které 

 se ještě na Lísku u Berouna a u malých Přílep objevují. Horniště toto tvoří okrouhlý 

 sklad pískovců, lupků » uhlí, které v značné hloubce leží, ale také ve dvou neb třech 

 hořejších slojích uloženo jest. Dolováni bylo zde druhdy velmi čilé, nyní jsou ale 

 aspoň hořejší sloje vyčerpány. Povaha uhlí a otisky souhlasí s Radnickými. 



Velmi památné jest horniště na Lísku u Berouna, které se přes Kdýčinu 

 (Zlejcinu), Starou Huf až k Hýskovu co úzký pruh láhne a Berounkou na přič pora- 

 ženo jest. 



Lísek jest křemenitý vrch se skalnatým temenem, k 1700' vysokým. Zrovna pod 

 temenem leží na jižní straně pamětihodná malá sloj na l^mocná, která jest lupkem pokryla 

 a položena na lupku, načež bezprostředně na křemenu leží, aniž pískovými vrstvami so 

 kryje. Pískovec byl snad hned zpočátku při vytvoření této sloje spláknut, nebo se ani 

 nevyvinul. Sloj tato má největší podobnost k ložištěm rašeliny na vysokých horách, 

 a jen otisky Stigmarie a Lepidodendra jakož i povaha uhlí poukazují na to, že zde sku- 

 tečně útvar kamenouhelný jest. Uhlí jest ostatně zde již z většího dílu velmi nepra- 

 videlným dolováním vyčerpáno, a jenom pozůstalé pilíře se ted vytěžují. 



Na severní straně temena ve směru ke Kdýčině leží uhlí zpočátku v stejných 

 okolnostech, ale zponenáhla vyvinuje se vezpod a na vrchu kaolinový pískovec, který 

 tím větší mocnosti dosahuje, čím více dolů ke Stradonicům a Berounce sestupujeme. 

 Zde obsahuje jemný písčitý lupek pod Kdýčinou velmi krásné otisky Noeggeralhie a ně- 

 kterých dosavad nepopsaných kapradin. Mohutnost uhlí obnáší 1 — 1 '/„", ale povaha jeho 

 není dobrá, anof veskrze nečistým lupkem jest proniknuto. Ty samé poměry opětují 

 se na protějším břehu nad Starými Hutěmi a Hýskovem, kdežto před časy též se do- 

 lovalo, až píílišný nával vody práci zastavil. 



Okolní pole pokryla jsou hlubokou vrstvou oblázků, pocházejících z hrubých sle- 

 penců nebo pravěkých náplavů. Není od místa, zmínili se zde též o pamětihodné na- 

 hromaděnině vápenných balvanů a úlomků, na oubočích Plešivce u Železné uložené. 

 Vápenec tento souhlasí docela s vápencem okolí Berounského, a obsahuje mimo ska- 

 meněliny (Terebratula) také krásné hlati bledě žlutého merotce (Schvverspath), kteréž 

 jinde ve vápenci silurském velmi vzácné jsou. Balvany tyto poukazují patrně na ohromnou 

 zátopu, která je až na tuto výšku zanesla a bezpochyby též břehů ostrovů se dotýkala, 

 na kterých rostliny bujněly,- z nichž se sloje zdejšího uhlí vytvořily. Podobný vysoko 

 položený ostrov tvoři uhelné horniště u M a 1 ý ch Přilep nedaleko Loděnic. 



Malé Přílepy leží na vysočině vysokými křemenitými horami obstoupené, a nesoucí 

 na svém temeně i na svahu k potůčku, který od Železné k Chrustenicům spěchá, 

 vrstvy pískovce a kamenného uhlí. Rozsáhlost hornišlě jest velmi malá, obnášít dle 

 délky k Železné sotva 300" a dle šířky asi 150". 



Hned za Přílepy vedlo cesty pozorují se na stržích vycházející konce uhlí, 

 a sice skoro v kolmém úpadu. Upad tento mírni se opět dále ve směru ouboče, a obra- 

 cuje se dále nahoře na vysočině, jak se v otevřených dolech pozoruje. Sloj uhelná 

 u Přílep má tedy podobu ležatého a silně zakrouccného S. Bezprostředně na silurské 

 břidlici, která tvoří všeobecný podkladek tobolo hornišlě, leží hrubý slepenec a pískovec, 

 který zponenáhla přechází v lupek, v němž podotknula hlavní sloj uhlí leží. Hojné 

 otisky Stigmarií a kapradin poukazují na souhlasnost doby s jinými hornišli uhelnými. 

 Uhlí samo dosahuje až na 2" mocnosti a jest, ačkoliv drobivé, predce koksové a dosa- 



23* 



