357 



Vyžlůvce, Mrzkům a Limuzům, pak podle silurských břidlic až ku Kounicům, kde se 

 až k PončauQm křídovým pískovcem kryje ; od Chotutic, Vrbičan hraničí s rulou až 

 ke Kouřimi, Zdanicům a Krymlovu; na jižní straně u Skalice spočívá na prahorních 

 břidlicích a jinorazove'm kamení, jehož poměry jsem v předešlém čísle zkrátka na- 

 značil. Mezi Kšely a Vilicemi vyráží ze souvrství podotknutého ještě několik ostrovů 

 granitových, vysočina ale u černého Kostelce a Chrasti, u Tuchoraz a Přchvozdu kryje 

 se z vělší části křídovým pískovcem vodorovně uloženým. 



Popsal jsem již dříve pamětihodné uložení malachitu v tomto horništi. 



Slabá sloj kamenného uhlí vychází na den pouze v hlubokých roklích u Mrzku 

 podél granitu, a jest pokryla černým lupkem, na němžlo šedý vápenec spočívá. Též 

 u 1'řistoupími bylo uhlí v hloubce asi 70" na 3' mocné odkryto. 



Podruhé vychází souvrství červeného pískovce na den podle prahorních břidlic 

 českomoravského pohoří, a táhne se co úzký pruh od Brna, přes Lanškroun až 

 ke granitu Žamberskému, jest ale z většího dílu pokrylo vodorovnými vrstvami 

 křídového pískovce a opuky, které v oudolích tiché a divoké Orlice kolmé, vysoké 

 stěny tvoří, pod nimiž jenom u Oustí nad Orlicí červený pískovec ještě vychází. Uhelné 

 sloje nebyly zde dosaváde odkryty. 



V největší mohutnosti vystupuje ale červený pískovec u oupatí Krkonoš- 

 ských hor, a uhelný útvar jest zde pod ním nejsilněji vyvinut. 



Západní konec tohoto horniště nalézá se na jižním oupatí Ještěda u Hodkovic, 

 a táhne se co úzký pruh k Malé Skále, kde se najednou více rozšiřuje a podél paty 

 moiiútných Krkonošů k Bitouchovu, Příkrému, Dol. Štěpanicům, Vrchlabí, Šelfům, Frei- 

 heilu, k Šaclíři, a odtud daleko do Slezska až za Waldenburk se prostírá. Na západní 

 a jižní straně kloní se celé souvrství pod mohutné spousty křídového útvaru, který 

 se zde u Malé a Velké Skály, u Prachová atd. v největší své malebnosti vyvinuje. 

 Teprv jižně u Českého Brodu vychází, jak jsme podotkli, opět na den. Hranice, podle 

 které křídový pískovec na souvrství tomto běží, jde od Malé Skály k Loučku, Tatobi- 

 tům, Libuni, Železnici, Radími, Bělohradu až k Zvičinské hoře, která se z prahorních 

 břidlic skládá a zde jako ostrov z novějších útvaríi vyniká ; odtud běží hraniční čára 

 křídového pískovce přes Huntířov (GiintersdorO, Záboří, Ženskou bídu, Nesytu, Maršov, 

 Libnětov ke Lhotě u Kostelce, a od Trubijova k Starému Městu u Náchoda, kdežto 

 podle prahorních břidlic Kladského pohoří opět do Slezska až k Waldenburku zabíhá. 

 Mohutné ostrovy křídového útvaru pokrývají ještě na lóvém břehu Oupavy u Sedlovic 

 souvrství toto a tvoří též malebné Stěny (das Steingebirge), kterým se Broumovské 

 oudolí od Náchodské krajiny dělí a v němžto světoznámé skaliny Abrspašské se spatřují. 



Již od paty Ještěda blíž Hodkovic pozorují se spousty porfyru a mandlovce, 

 jotiž souvrství červeného pískovce prorazily. Tyto spousty nahromaďují se znamenité 

 v Turnovském pohoří (na Kozákovu) a táhnou se jakožto kuželovité mezihoří až k Ji- 

 čínu. Jiná řada porfyrových hor počíná u Šaclíře a táhne se ve velikém oblouku podle 

 severní strany Broumovského oudolí, tvoříc krásnou řadu honiolovitých hor. Plulonskými 

 těmito spouslanii, které po utvoření červeného pískovce teprv z hlubin země vystoupily, 

 přerušil se znamenitě původně jednoduchý sloh tohoto horniště, a právě v tom leží 

 obtíže při dolování. 



Od Semil až k Vrchlabí leží pod červeným pískovcem jenom slabá sloj uhlí, 

 bezpochyby jedna z nejvrchnějších, a dolovalo se na ní u Ncdvěziho nedaleko Semil 



