361 

 Místopis čili topologie smyslů vůbec. 



Sepsal prof. Dr. J. Půrky ně. 

 (Dokončení.) 



V. Cil m a t, čili všeobecněji pojmuto smysl kožní, podává jak pro sebe, tak 

 i ve spojení s pohyby chmatacími a odslraňovacími, nejbohalší látku ko skoumání to- 

 pologie smyslů. Povrchní kůže zaujímá nejenom jakožto ústroj smyslní největší pro- 

 stranství, nýbrž podává také ostatnímu světu na všech stranách místa, kde se na tento 

 smysl ouíinkovati může. Při skoumání předmětu tohoto musí se ohled bráti na rozličné 

 způsoby citu a pak na rozdělení citlivých míst na kůži ; což poslední obsahem vlastní 

 subjektivní topologie smyslu kožního jest. 



Na obě tyto věci vezmeme nyní při podrobném rozjímání všelikých citů náležitý ohled. 



a) Nejobyčejnější způsob citu smyslu kožního jest cit hnutnosti, a sice jak 

 látky kožní tak i vnějších omakaných těles. Tlakem na pevný povrch smáčkne se část 

 kůže mezi tímto povrchem a vnitřními kostěnými články, a tím jakož i dle poměru 

 užívaných sil udává se citem při tom povstávajícím, který se až k bolesti zvýšiti může, 

 velikost odporu, tvrdost a pevnost vnějších těles. Podobné se pozoruje, vniká-li tvrdý 

 předmět na kůži, při čemž se tato ovšem více trpně chová. Pro tento způsob citu, 

 zevnitřním tlakem povstalý, mají rozličná místa na kůži rozličnou čitelnost. E. H. W e- 

 ber a po něm jiní vynasnažovali se čitelnost tuto kružidlem s otupenými konci usta- 

 noviti a dle stupňů seřaditi. Ramena kružidla musejí se postupně od i m, m. až k 50 

 m. m. rozevříti, aby se obě dotknutá místa citem rozeznati mohla. Dle těchto zkoušek 

 rozeznává špička jazyku tlak kružidla nejjemněji, a sice již při malé vzdálenosti (až 

 k 1,09 m m., v okrouhlém počtu 1 m. m.) ramen. Potom následují špičky prstů, pysky, 

 briška na prstech, prostředek jazykového hřbetu, špička nosu atd., až konečně přichází 

 kůže na prostředku páteře. Čitelnost, začínajíc od špičky jazykové až k prostředku páteře, 

 má se tedy k sobě, jako obráceně vzdálenosti ramen kružidla, tedy jako řada 50—1 

 Zmínil jsem se zde o těchto poměrech, poněvadž později na ně se odvolám. Pohříchu 

 nevzal Weber ve svých tabulích ohledu na postranní kůži hřbetní, což právě při skou- 

 mání, o němž později promluvím, důležité by bylo. 



b) Mezi mechanické pocity kůže náleží také rozeznání rozličných slupřiů drsnosti 

 a hladkosti povrchu těles. K citu tomuto hodí se zvláště vnitřní plochy ruky a nohy, 

 poněvadž chmatovými čarami opatřeny jsou a střídáním rýh a vyvýšenin nejmenší ne- 

 rovnosti mnohonásobně se kůže dotýkají a menší tělesa sem tam se obracují, což zře- 

 telnost pocitu nemálo zvyšuje. Také pro tento způsob chmatu dá se zvláštní topologie 

 vystaviti, kteráž ale k předešlé se úzce připojuje. Prof. Valentin uveřejnil nedávno 

 své zkoušky v tom oboru (Archiv f. physiol. Heilkunde Xf. Bd. N. XX, a XXVII. l'ber 

 die Dauer der Tasteindrucke). Sestavil si hodinový stroj s vyměřenými kolečky, které 

 se závažím s určitou rychlosti pohybovaly, kyvadelní hodiny udávaly mezi tím čas 

 oběhu těchto koleček. K osám těchto koleček připevnily se po sobě desky z dřeva 

 zimolczového (Buxbaum); a na krajích jejich nacházely se zuby jako na patečním kole. 

 Dolknula-li se na nějaký čas špička jazyku, prstu nebo jiná část těla těchto zubů, 

 povstal zvláštní pocit, jejž Valentin výrazem : zubatý, vlnitý, hladký, vyleštěný („zahnig, 

 wollig, glatt, polirt") naznačil. Při těchto zkouškách vzal se ostatně ohled na stupně 

 teploty, na elektrické, chemické vlivy a nevrodynamický slav zkoušejícího, Výsledky 



