?,fi7 



již podotknuto bylo, oučinkují s rozličnou prudkostí, iiéklerú se stávfijí jedem tepna 

 v těle, když se šfávami jeho se smísí, jako n. p. olej liořkýcii mandlí; jiné zase zruší 

 se v žaludku, ačkoliv v ranách působí, jako n. p. hadí jed (pročež bez nebezpečenství 

 taková rána vyssáli se může, ncní-li jen v ústech otevřeného poranění). 



Jed tabáku; který v malých dávkách požívaný obveseluje, po prvních nepříjem- 

 ných případech příjemně oučinkuje a konečně neodolatelným zvykem se stává, sloužiž 

 nám za přiklad oučinku jedu vůbec. Ještěrky , žáby a jiná malá zvířata pojdou 

 v okamžení, když se jim jediná kapka tabákové šfávy do úst vleje, ačkoli v takové 

 šťávě málo Nikotinu býti může, an se poměr jeho v listech dle váhy má jako 6 : 1000. 

 Slepice, jimž se nit v tabákové šfávě omočená jehlou skrz kůži provlikla, pošly po ně- 

 kolika minutách. Pes, jemuž se tabáková šfáva do žíly na stehně pustila , pošel druhý 

 den na to v křečích, a hned šest minut po operaci se zdávil. Jiný pes pošel v tom 

 samém čase po užívání 5 '4 drachmy rozetřoných tabákových listů. Vyvedlo se mnoho 

 podobných zkoušek, a ze všech vysvitá, že rozetřené suché nebo ovlažené listy tabáku, 

 šfáva z tabáku vyvařená nebo tabákový olej, který se v nálevkách dýmkových uahro- 

 maduje, na zvířata co nejprudší smrtící jed oučinkuje, nechť se již do nich ústy nebo 

 ranou připraví. Nejmenší dávky čistého Nikotinu usmrcují i velikého psa v okamžení. 

 Že i lidé malou částí Nikotinu usmrtili se mohou , dokazuje pověstný proces hraběte 

 Bocarmée, před dvěma lety v Bruselu vedený. Z dřívějších časů, kde se dílem odvaru 

 tabákového, dílem tabákových listů proti ránám a kožním nemocem užívalo, ví se, že listy 

 na otoky položené dávení způsobují. Ještě větší oučinky jeví tabtfk uvnitř užívaný, pročež 

 se od něho jakožto lékařskélio prosli-edku již dávno upustilo. Jenom z prudké jedo- 

 vatosti Nikotinu vysvětluje se, že u začátečníků v kouření z pelikání slin, tabákovým kou- 

 řem proniknutých, dávení se způsobuje, neboť jediné cigáro nebo dýmka obsahuje ne- 

 vážitelnou část tohoto jedu. Zponenáhla ale uvyknou nervy tonmlo dráždění, jímž se 

 výtok slin a tedy trávení podporuje, z čehož se pak, jako při dobrém trávení vůbec, 

 mysl vyjasní a rozveselí. Jenom pUvání pi'i kouření jest vždy škodné, neboť se tím 

 slinné žlázy takřka vyčerpají. Ovšem při tom záleží vždy na povaze a zvyku lidi, zdali 

 totiž jenom prostě kouří , nebo jako Turci kouř políkají, nebo jako Amerikáni tabák 

 žvýkají , nebo jako cikáni šťávu tabákovou z dýmek ssají. Při všem tom jest předcc 

 Nikotin hlavni věcí, neboť jenom k vůli němu tabák se kouří, anat by jinak i sláma 

 kouřiti se mohla. 



Čerstvá rostlina obsahuje ale lolik Nikotinu, že by užívání její velmi nebezpečné 

 bjld. Sušením vytáhne se část této látky, ale i potom jest tabák ještě tuze prudký, 

 musí se ještě ve vodě močiti a zvláštní přípravou příjemnou chuť obdržeti, aby se vůbec 

 užívati mohl. Mnoho záleží také na pěstování rostliny samy, jak to také u mnohých 

 jiných rostlin vidíme. 



Tabák, jako každá rostlina, závisí od půdy a povětrnosti, ale předce jest mnohem 

 tvrdší ve své povaze, nežli mnohá jiná jižní rostlina. Tabák daří se také v severních 

 krajinách, ale ztrácí pak svou dobrotu. Jenom v střední Americe daří se nejlépe, již 

 na ostrovech indických, ačkoliv též pod rovníkem leží, není tak dobrý, nejméně mu pak 

 svědčí Evropa, kdežto jenom dobrým mrvením a vybranou půdou nahrazuje se nedo- 

 statek příznivých okolností, v jakých se v Americe nalézá. U srovnání jest v Evropě 

 uherský a turecký tabák nejlepší. 



K vyskoumání okolností, v jakých se tabák v Americe daří, vyslala francouzská 



