377 



skytuje se ještě množství podobných úkazO, jejicliž příčiny působí toliko v oboru obme- 

 zcném, a které tedy pouze místní jsou. Tomuto spojení místních příčin s příčinami 

 všeobecnými přičísti se musí nekonečná rozmanitost úkazíi, která se nám na nebi ob- 

 jevují a které povétrnost učinily obrazem vší nepravidelnosti a nestálosti, nicméně však 

 od oněch, jenž zanášejí se zpytováním místních úkazů, pilně musejí býti skoumány. I při 

 nich bude hlavní pákou rozdíl teploty sousedících spolu spoust vzduchu, a však, jako při 

 všeobecných úkazech od nás již uvažovaných naskytují se okolnosti, jimiž oučinnost 

 základních jejich příčin rozličně se proměňují, jakož jsou : nestejná schopnost půdy ku 

 příjímání tepla, otáčení se země, podoba povrchu zemského atd. — to samé u zvýšené 

 míře bude míti místo i při lokálních příčinách, a to tím více, an tyto působností svou 

 sotva až do vyšších oborů' dosahují, kde by ještě méně překážek nalezly nežli v hloubce. 

 Než i tylo místní poměry povětrnosli ukáží se v přirozené důslednosti své, když, 

 nepřestávajíce na skrovném počtu pozorování, v uvážení vezmeme dobu delší, abychom 

 vyvodili z ní udání průměrného stavu co výsledek stálého pozorování a porovnávání. 

 Přede vším tedy potřebí jest, posavadní pozorování v ten způsob sestaviti, aby nám ne- 

 ušla žádná proměna v poměrech povětrnosli, a pak skoumati, zdali některé z těchto 

 proměn dají se vřadili mezi proměny pravidelně se vracející. Naleznou-li se takové, 

 ledy nabudeme tolikéž zkušeností, jimiž se poklad vědomostí našich rozmnoží. 



K tomu konci používají meteorologové již po delší čas měsíčních i ročních krajnoslí, 

 1. j. největších a nejmenších čísel změn, k. p, nejvyššího a nejnižšího stavu llako- a teplo- 

 měru , největší a nejmenší pružnosti par atd., k vyvádění z nich zákonů, dle nichžto se 

 takové kolísání děje. Jakkoli však takové skoumání vedlo k některým výsledkům, pro 

 zevrubnější poznání příčin toho kolísání veledůležitým, nicméně podléhá značným nedo- 

 statkům. Nebot krom toho, že tyto krajnosti zřídka pozorovány bývají s náležitou ji- 

 stotou, poněvadž obyčejně nezjevují se v oněch hodinách, ve kterých se pozorovává, 

 nechávají nás v úplné nejistotě o všech změnách, padajících vždy mezi dvě nejbližší 

 krajnosti, které přečasto neméně poučitelné býti mohou, nežli krajnosti samy. 



Tyto nedostatky žádoucím činí ješlě jiné počínání, při kterém by se měl zřetel 

 netoliko na nejvyšší a nejnižší slav tlako- a teploměru atd. v každém měsíci , nýbrž 

 i na ony stavy , které leží mezi tím. Proto musejí se změny v povětří den ode dne 

 zaznamenávati, abychom se přesvědčiti mohh, že žádné větší kolísání není pominuto. 

 Poněvadž pak, jak v celém tomto pojednání našem jsme viděli, změny v teplotě jsou 

 hlavní příčinou všech ostatních úkazů : musejí přede vším ony v celé rozsálilosli paro- 

 kruhu s největší bedlivostí býti px)zorovány. 



Nástroje k tomu potřebné jsou tlakoměr a teploměr. Onen ukazuje tlak tížícího 

 naft sloupu vzdušného. Ješlo ale změny tohoto tlaku jediné od teploty závisí a tedy 

 líni větší jsou, čím rozdílnější je teplota vzdušných vrstev vedle sebe uložených : proto 

 může se také říci, že tlakoměr ukazuje rozdíly teploty a že jest to nástroj, který u ve- 

 liké míře tutéž službu koná, jako v malé míře jiný náslroj, jejž fysikové nazývají dif- 

 fereneiálním teploměrem. 



Tlakoměr může tedy změny teploty, jaké se v povětří udaly, s velikou zevrub- 

 ností ukazovali, i má nad teploměrem ještě tu přednost, že obor , o kterém nám zvě- 

 stuje, sáhá až na samý kraj parokruhu, kdežlo teploměr pi-i udáních svých na své nej- 

 bližší okolí se obmezuje a lak velice závisí od míslnich okolností, že zvláště ve větších 

 městech vyhledáni nejpříhodnějšího místa ku postavení teploměru jest pro mclcoro- 



