378 



loga jedna z nejtěžšícli úloh. Na obou lěchlo nástrojicli učiněno na mnoha místech 

 již tohk dobrých pozorování, že látky neschází. 



Jinak jest s jinými živly povětrnosti, které by rovněž záhodno bylo zpytovati, 

 jako se směrem proudů vzdušných ve vět.šich výškách, kteréžto se poznávají podle tahu 

 oblaků, se silou jejich, s jasnotou nebe, s parnalostí a mnohostí sraženiny, o kterýchžto 

 věcech nedostává se ješlě dosti dlouhých řad pozorování. 



V celém obsahu svém nedá se tedy tato úloha ještě rozřešiti, a však aspoň možná 

 se pokusiti o první k tomu krok. V Praze ději se již přes půl století neustálá bedlivá 

 pozorování na tlako- i teploměru , tak že poměry povětrnosti z toho odvozené pro 

 Prahu za pravidlo vystaveny býti mohou. Počet odchylku od pravidla toho udá pak 

 stupeň pravděpodobnosti, s jakou se v každém roce očekávati dá podobný pochod 

 povětrnosti. Snadno pochopiti, že taková určení bulou tím jistější, čím větší počet let 

 položen za základ. 



Počítán tu každý den pro sebe, jehož prostřední stav tlako- a teploměru hledán, 

 na konec pak z toho vyveden průměrní výsledek pro tento den ze všech let, z nichž 

 zaznamenána bylá pozorování. Poněvadž ale přehled tak rozsáhlé řady čísel nesnadný 

 jest, vypočítaly se i průměry pětidenní a sestavily v tabule. Aby možné bylo, bez 

 nahlíženi do tabu! samých přece najednou přehlidnouti, kterak se úkaz jeví, zhotovena 

 sou grafická vyobrazení, jakáž obsahuje přiležici lahulo, s níž místněji se budeme 

 obírali. 



Hořejší 7. obou křivých čar představuje teplotu, kterak v bčhu celoročním od 

 pěti ku pěti dnům dle průměru mnoholetého se měin'. Míra její vyznačena jest stu • 

 1'němi Reaumurovými 



Pozorně-ii křivou tuto čáru sledujeme, přicházíme na mnohé věci, které zaslu- 

 hují zevrubnějšího uvážení. Tak n. p. shledáme, že v lednu, květnu a prosinci chod 

 teploty podroben jest některým nepravidelnostem. Zpáteční krok teploty od 11 — 15. 

 května dávno znám jest obecnému lidu, který svaté na 12., 13. a 14. května připada- 

 jící, totiž Pankracia, Servacia a Bonifaeia, nazval ledovými muži. Pozoru hodné jest 

 též kolísání v čas slunovratů , jmenovitě v zimě, kdežto za času rovnodennosti nic po- 

 dobného se nejeví; neméně obě maxima teploty, z nichž první připadá mezi 11 — 20. 

 červenec, druhé na první dni srpna. Přijmeme-li za čas nejvyšší teploty střední čas 

 mezi oběma maximy, an nejmenší teplota připadá na první dni ledna : tedy shledáme, 

 že vystupující větev křivky jest téměř o 14 dní delší nežli sestupující, čili jinými 

 slovy, že teploty skoro o tolik času déle přibývá nežli ubývá. 



Dolejší křivka představuje proměny tlakoměrní. Rada čísel na právo postavená 

 představuje škálu tlakoměrní na Pařížské čáry rozdělenou. Při bližším pozorováni té 

 křivky shledáme, že na jaro velmi hluboko sestupuje a teprva v říjnu zase oné výšky 

 dochází, která se rovná výšce zimní. Dále znamenáme, že pí'echod z jedné krajnosti 

 k druhé , n. p. od maxima únorového k minimu dubnovému, neděje se bez kolísání. 

 Z toho uzavíráme, že vedle známých denních a ročních proměn vzduchového tlaku jsou 

 ještě jiné, ježto se po roce téměř v stejnýcli dnech vrací. Kolísání tato sama jsou 

 v první polovici roku častější a větší nežli ve druhé, kdežto teprva v říjnu zase na- 

 bývají znamenitější rozsáhlosti. 



Při .srovnávání obou křivek nenalézáme mezi nimi vůbec žádné bližší souvislosti, 

 což jest věc přirozená ; neboť pohyby v parokruhu mají na teplotu jenom podřízený 



