380 



vliv, an nejmenší část jejich dosahuje až do nejdolejších vrstev vzduchu. Stane-li se 

 to však, pak ovšem vždy jeví se také zvýšení neb snížení teploty , jež křivky neopo- 

 míjejí udali. Tak n. p. vidíme, že v řas velikého kolísání llakoniérniho v lednu, květnu 

 a prosinci také chod teploty jest nepravidelný. Ostatně jest pochod teploty mnohem 

 pravidelnější nežli pochod vzduchového tlaku. Tomu však nesmí se rozuměli v ten 

 smysl, jakoby v jednotlivých dnech neb rocích nebyla teplota rovněž četnému cou- 

 vání a kolísání podrobena jako vzduchový tlak. Vít každý, že tomu tak, a že slav 

 teploměru nelze pro budoucí den předpovídati se žádnou větší pravděpodobností , nežli 

 slav tlakoměru. Než tyto při teplotě se jevící nepravidelnosti nejsou, aspoň z většího 

 dílu, lakového způsobu, aby se po roce vracely, pročež musejí se za více let vyrovnati. 

 Tím podali jsme všeobecný nástin poměrů povětrnosti pro Prahu, a však jenom 

 středních, totiž v tom způsobu, jak v průměru vyplývají z řad posavadních pozorování. 

 Jsouf ony měřítkem, s nímž porovnali lze proměny skutečně nastouplé , i podávají na 

 ruku prostředek, kterak na první pohled poznati úchylek v pochodu povětrnosti netoliko 

 v obecnosti jeho, nýbrž i dle jeho stupně. 



' Drobnosti. 



Je len. 

 (Dolsončenl.) 



Rijišlě (Brunstplan) jest obyčejné misto trocha výš ležící, dřívím světle porostlé, na blízkn 

 lučin a mladých huštin, na které se pláňky, dnby a maďaiy (divoké kaštany) vysazují, a některé 

 plochy ovsem se osejí nebo řepou vysázejí. Aby bylo řijiště zvěři příjemnější, založí se tam liz 

 (Lecke) a kaliště. Na řijiště se stahuje a tam shromažďuje se vysoká zvěř každého roku, dokavad 

 se stav dříví patrně nezmění a přísně hájen jest. 



Po říjejii, asi v polovici měsíce října, opouštějí silní jeleni řijiště, a shromážděná tam tlupa 

 táhne zpět na staré stanoviště. Nyní se připojí slabí jeleni opět k laním, a často dosáhnou svého 

 účele n laní. které později říjejí. Silní jeleni spolčí se ve zvláštní tlupn, anebo jednotlivě žijí. 

 Pokládané laně, které brzo po říji telata již více cucati nenechají, zůstanou v tlupě až do té doby, 

 když se kladení (Setzen) přiblíží. Pak se laň, jedna po druhé, odrazí z tlupy, vyhledá si příhodné 

 houští, a klade (vrhne) tam v druhé polovici měsíce května neb v první polovici června, dle toho, 

 byia-ii dřív neb později pokládána, za .38 neb 40 neděl, jedno, málo kdy dvě telata, která za ně- 

 kolik dní matku následuji j jak mile sešili a dosti prchavá (Qiicfatig) jsou; přivede je matka do tlupy. 

 Telata , jež lan zvláště v outlém mládí velmi starostlivě ošetřuje a dle své sily proti šelmám 

 ochraňuje , mají na začátku v srsti bílé a hnědé .skvrny, které se později vytratí, tak, že již do 

 měsíce října oa některých docela zmizí. 



Po svatém Martinu se nazývá tele ženského pohlaví šmolka (laňka) a podrží to jméno až 

 k nejbližšímu času říjení , po jehož skončeni slove laň (AItthier). Laně skonči obyčejně za tři léta 

 svůj zrůst, jelenů ale přibývá na těle až do osmého roku V oborách dosahuji jeleni obyčejně stáři 

 30 let, a na svobodě ještě delšího věku. Že se v mládí chycená telata kravským neb kozím mléke 

 vychovati dají a okrotnou, jest známo. Z počátku se jim dává mléko, potom chléb, oves, pěkné seno 

 a tráva. Mnohý jelen až k podivení okrotne tak, že na vycházce myslivce provází, ba i do světnic 

 za ním chodí. 



Z toho popsání jelena po myslivečku, které jsem v tom úmyslu do Živy podal, abych čte- 

 náře poněkud s mysliveckou řečí obeznámil a učitelíim přírodopisu nápomocen byl, aby mysliveckých 

 slov v přednáškách a pří spisování přírodovědeckých článků neb spisů používati mohli, zjevné vysvitá, 

 že i český národ má svou vlastní mysliveckon mluvu, která netoliko svou určitostí a rázností jiným 

 jazykům se vyrovná, nýbrž i také své přednosti má. — Fr. Spalný. 



