383 



18" dluiihýin ťulieiii mezi utima. Též houba na loto zvíře, v povaze velmi Itruté, se popLsuje. 

 Miilier sám dostal v Kurdofaiiu bezpečnou zprávu o jednorožci od jistého Fak-Achmeda, který mu 

 zvířata shíral, a od jistého obchoduílta s otroliy. Popis Jeho souhlasil docela s popisem Fresnelo- 

 vým , jméno jeho jest prý Anusa. 



Konečně uvádí Miilier roh ze zbirity Ambrasslié ve Vídni, litery docela souhlasí s popisem 

 rohu jednorožce, a dle svého ústroji se žáduým sudým rohem jiných zvířat »e nesrovnává, nýbrž 

 samostatně u prostřed čela státi musil. (S tím nesmíme smísiti rohy, které ve sbírkách bývají 

 a nic jiuého nejsou, nežli zuby velrybovitého zvířete.) 



Vysvitá z toho všeho, že skutečně v Africe (druhdy snad také ? IndiiJ žije zvíře jednorolié, 

 jaká ale jeho povaha, o tom rozhodne teprva pozdější sknuniání, kteréž při nynějším horlivém zpy- 

 tování Afriky k uriJIlějším výsledkSm povede. Jan Krejčí. 



Zpráca o iiímosli pniodovédeckého odboru núrodniho Musea. 



Duch nynější doby nutně požaduje pěstováni exaktních, zvláště přírodních věd. Přírodovědecký 

 odbor národního Musea vzal si za svou hlavní úlohu, ve vlasti naší známost přírodních věd rozši- 

 řovati a k všeobecnému vyvinuli jejích dle možnosti přispívati. Jakožto hlavní k tomu prostředek 

 má sloužiti právě tento časopis, který od oudíi podotknutého odboru rediaiováu jest a práce jejich 

 uveřejňuje. Jiný prostředek jest přednášení v pravidelných měsíčních schůzkách, v nichž valný počet 

 musejních oudíi se oučastíiuje a kde se střídavě v českém a německém jazyku přednáší. Také roz- 

 množování přírodopisních sbírek našeho Musea a přírodopisních knih náleží do oboru činnosti 

 musejního odboru. 



Odbor sám byl otevřen 13. října 1852 řečí předsedy p. prof. P u r k y n ě, v níž jednalo 

 se o prostonárodním vzdělávání přírodních věd. Hlavní obsah této řeči jest ve zvláštním článku le- 

 tošního musejního časopisu uveřejněn. V té samé schůzce přednášel kustos minerálních sbírek pan 

 Jan Krejčí o výsledku své cesty do východních Cech, kterouž loňského roku podnikl. Podal zprávu 

 o Kounické skále a skameuělých kapradiuách v ní obražených, o povětrném železe Žamberském (což 

 oboje v tomto časopisu uveřejněno bylo), pak veličil zemězualecké poměry Kutné Hory a nynější 

 stav tamějšího dolováuí , mluvil u niai^netové rudě, grauátovém kameuí a hadci u Maiešova, o stří- 

 brných dolech u Německého Brodu, o železných hatích v Rausku, o skalách na oubočích Sázavy 

 mezi Polnou, Xémeckým Brodem, Světlou a Ledčem, což časem svým v témž časopisu se uveřejní. 



Ve schůzce dne 9. listopadu 1852 přednášel p. Dr. Jan Čermák o zvláštních pro- 

 měnách obrazů uvnitř oka, prohlédajicího malým otvorem, a p Dr. Staněk dal zprávu o Bei- 

 cheubachově tak nazvaném odu, totiž oné domnělé látce, která prý každého člověka na způsob 

 magnetického a elektrického oťoru objímá a příčinou prý jest podivných úkazu při měsíčuictví, 

 somnambulismu a t, d. 



Ve schůzce dne 14. prosince 1852 přednášel p. Julius Sax o vyvinutí a zrůstu řas 

 (Algae), kteréžto přednášení v našem časopisu uveřejnil. Assisteut musejuí p. Ant, Fryč podal 

 zajímavou zprávu o své cestě do Banátu, kam se k vůli honbě na ptáky odebral, a vylíčil vysky- 

 tování se zlopověstných Golubačských mušek v těchto krajinách. P. Fryč uveřejnil též v Živě svůj 

 cestopis. V též schůzce smluvili se oudové odboru o vycházení časopisu našeho, a slíbili jej vše- 

 možné podporovati. 



Ve schůzce dne 11. ledna 1853 přednášel p. prof. Vojt. Šafařík o připravování piva 

 z tak nazvaného obilního kamene, a ukazoval jej. Pan Dr. Jau Čermák vysvětlil pak ústroji 

 řehtačky u chřestýše, což též v našem časopise popsal. 



Ve schůzce dne 8. února 1853 přednášel p. Dr. Vilém Lambl o horopisních a země- 

 znaleckých poměrech pohoří Velebitu a Kapely ve Vojenské hranici a Chorvatském pobřeží. Pojednáni 

 jest v našem časopisu vytištěno. Pan Em. P u r k y n ě, syn, přednášel ua to o ústrojí nálevníků. 



Z jistých příčin byly pak schůzky zastaveny a teprva 10. května 1853 opět otevřeny, kdežto 

 p. prof. Půrky ně své mínění o stolohybu předuášel a několika zkouškami vysvětlil. Výsledek byl, 

 že stolohyb pochází z mimovoluého neuvědomeného postrku uebo tlaku prstů. Kustos p. Jan 

 Krejčí podal pak zprávu o svém výletu do horuistě kamenouhelného u Malých Přilep ne- 

 daleko Loděnic. 



Ve schůzce dne 11. června 1853 sdělil kustos p. Jan Krejčí výsledky své cesty do 

 hornišlě kamenného uhlí u Votvovic , Kladna, .Slaného a Rakovníka. Pau Julius Sax přednášel 

 pak o vývinu některých nízkých rostlin z rudu Xostok a ukázal, jak se z tvarů k řasám podobných 

 lišejníky tvoří. V též schůzce bylo promluveno o příštím vydání přírodopisného popisu okolí Praž- 

 ského, v kteroužto práci pp. Opic, Krejčí, Sax a Purkyně syn se uvázali. 



Ve schůzce dne 12. če rv c nce 1853 předuášel p. Dr. K arel .Špott o způsobu a vyvinováni 



