26 
sledku a přišla brzo v zapomenutí.  Teprv pan Faber du Fours, horní rada wůrtember- 
ský, potkal se s dobrým výsledkem, jenž prchající, na nejvejš rozpálený plyn nejenom 
k topení parních kotlů, sušíren, k pálení uhlí, vápna, vyhřívání místností v obydlích, ale 
též u jiných operací při vybývání kovů, zvláště při kování a válení železa upotřeboval. 
Uvedeno pak takové užití plynu v Němcích, ve Francouzích, Angličanech, severní Ame- 
rice, ano i v největším rozměru na Uralu. V ohledu na známou průpověď, že „čísla do 
očí bijí“ uvedeme několik příkladů o prospěšném užívání plynu k výhřevu rozličného spů- 
sobu. Nejstarší ústav toho druhu od jmenovaného Fabra du Fours zřízen byl ve Wasser- 
alsingen ve Wůrtemberku roku 1842: tři pece, plynem z vysoké peci topené, dvě na bě- 
lolomné železo, z nichž každá co týden 350 c. zhotovovala; třetí, pec přepalovací, podá- 
vala týdenně 300 centnýřů balvanů železných, beze všeho jiného nákladu na palivo. Ještě 
větší výsledek ukazoval se na hutích železných ve Walesu Anglickém, kdežto asi 11 vyso- 
kých pecí pracuje, a kde užitím plynu odprchajícího na rozmanité jiné potřeby týdenně 
1000 tůn kamenného uhlí se ušetřilo. V světoznámém Seraingu, kde největší fabriky ce- 
lého světa se nacházejí, užívá se plynu, pálením uhlí na kóksy vydobytého, na vyvozování 
páry, jížto se bez přestání síla 117 koňů provozuje, čímž se denně 187 c. kamenného uhlí 
ušetří, tak že vesměs uspoření peněz na 13.000 tolarů ročně vybíhá. Z toho viděti, jak 
zle dosaváde v hutích a fabrikách s palivem se hospodařilo, což, kdyby pro budouenost při 
tom zůstalo, nejenom by lesům ale i dolům uhelným hrozilo zkázou. 
V novějších časech se také ve mnoha hutích a fabrikách zřídily vlastní generatory, 
totiž pece, kde se uhlí a všeliké bezcenné palivo v plyn proměňuje. Thoma uvedl takové 
na Lisvensko - závodských železných hutích, čímž se dřívější celoroční potřeba 46.000 
sáhů dříví na 18.000 zmenšila. 
Co zde řečeno o někdejším a i nynějším plýtvání palivem a jeho ušetření pří hu- 
tích a fabrikách, platí mnohem více v domácím hospodářství v městech i na venku. Ač- 
koliv by zde oprav nejnutnější potřeba byla, nicméně málo k tomu přistoupeno. Zdá se 
sice, že tu jednotlivé ztráty jsou malé a neouhledné, sečteme-li je však dohromady, jsou ne- 
smírné, i mnohem větší než ve fabrikách a hutích, kdežto od dávna s palivem rozumněji 
se nakládalo. Jest to věru k zhrození, jakých ohromných prostředků se užívá k dosažení 
nejmalichernějších výsledků. Nejčastěji jedná se jen o zavaření několika pinet vody a o to, 
aby déle u vaření se udržela. Větším dílem se rozdělá na ohništi velikánský oheň, k ně- 
muž jeden nebo několik hrneů se přistaví, an plamen jen po jedné jejich straně šlehá, 
druhá pak strana velký díl tepla zase odvádí. Když pak přijde voda do vaření, vaří se 
tímže ohněm příliš prudce, ačkoliv voda nikdy přes 80% R. vystoupiti nemůže. Voda 
v páru obrácená ubírá více než pětkrát tolik tepla, jako bylo na vaření potřebí, tou pa- 
rou ucházejí nejvonnější částky masa a jiného vařiva. Nádoby kouřem plamene učmudéné 
tím samým proniknutí tepla zahražují, an známo, že mour a saze špatní teplovodiči jsou. 
Známo, jakou zas práci dává vycídění nádob z takového čadu. (Co ztráty času, jehož by 
se lépe použiti mohlo! Podobné platí o topení v kamnech, v krbu a v komínech, kterých 
dosaváde ve Francouzích a ve Vlaších se užívá, Podotknouti také třeba, že komíny sazemi 
u vnitř pokryté nezřídka se zapalují, ohně a požáry spůsobují, a tak tisíceronásobnému neštěstí 
příčinu dávají. Při vaření takovém spotřebuje se teploty jen 5 ze sta, z 20 dílů dříví 19 beze 
všeho užitku se ztrácí. Jaké to hospodářství! asi takové jako divochů v pustinách amerických ! 
Všem těmto nepřístojnostem pomůže důkladně pálení plynem. Jedná se totiž o to, 
aby co nejprospěšnější, nejvydatnější, nejlacinější palivo o sobě se vyrobilo a načisto, beze 
všeho čmoudu, při nejmenší ztrátě teploty se spálilo. Takové palivo zastával dříve a inyní 
zastává líh, zvláště u lékárníků, lučbařů ano i v domácnosti k vaření kávy, čaje a k jiným 
menším potřebám. "Tenť ale je příliš drahý a málo vydatný, mnoho se při pálení zmaří, 
aniž tak lehko s ním zacházeti, aby se sprostnému čeledínu jeho užívání svěřiti mohlo, 
Všem požadavkům vyhoví se užíváním plynu. 
Zdá se sice býti protimyslné, vydobývati palivo palivem s dosti velkým nákladem, 
a s nemenším je na patřičná místa rozváděti, aby konečně zase spáleno bylo. To všechno 
se v pravdě stává při osvětlení našich měst plynem, a sice s velikými výhodami a přispo- 
řením. Předce však, kdyby od dávna bývalo v obyčeji takové nákladné a komplikované 
osvětlování, a najednou vyskytl by se někdo s těmi ouhlednými stearinovými svíčkami, 
anebo s dobře zřízenými lampami, kde knot zastává místo retorty, která plyn vlastním, sa- 
mým sebou se obnovujícím horkem vyvádí, spolu pak na místě rour slouží, které plyn 
k zněcování vypuzují, při tom že se ještě všude pohodlně nositi a postaviti, rozžíti a sha- 
