al 
i chtěli, nemobli bychom se zúčastniti budoucího zisku. Ostatně uveřejůují ilustrované noviny 
velkodušně celý recept, a kdo chce, může se sám o pravdě přesvědčiti. Zakládáť se pak 
dělání zlata ze stříbra hlavně v několikerém vyvařování stříbra v kyselině dusičné, při 
čemž, jak myslí francouzský adept, jen to jest divné, že z amerického stříbra více zlata se 
dělati dá nežli z evropského, ale z obou dosaváde předce tak málo, že se útraty nevyplá- 
cejí. Nejsme ostatně toho mínění, že zlatotvůrce tento jest podvodníkem, ubohý sám jest 
podvedený. ILaskavý čtenář, který se na páně Salaříkův článek o zlatě v lonské Živě upa- 
matuje, ví dobře, že zlato náleží k nejrozšířenějším nerostům mna zemi a že zvláště se 
stříbrem bývá často sloučeno, Vždyť se v Mnichově ze starých stříbrných peněz právě 
tim spůsobem, jako onen Francouz zlato dělá, již dávno zlato vytahuje. U nás v Pří- 
brami má skoro všechno olovo a stříbro něco zlata v sobě, taktéž se ukázalo při zkoušce, 
v báňské škole v Londýně vyvedené, že zlato v malé částce v každém olověném zboží, 
v minium, klejtu, bělobě a olověném cukru, taktéž ve všech spůsobech obchodního vis- 
mutu jest obsaženo. Jestiť jasno, že i stříbro, které Francouz v zlato měniti chtěl, část 
zlata, kterou skutečně vydobyl, již v sobě mělo, a samo sebou se vysvětlí, proč z amerického 
stříbra více zlata vyrobil nežli z evropského, poněvadž v Americe, jak známo, zlato mno- 
hem hojněji rozšířeno jest nežli v Evropě. Jest ostatně jiná otázka, zdali by dělání zlata 
člověčenstvu prospělo, jižto zde rozluštiti nechceme ; nám však zdá se býti na všeliké po- 
dobné vybídnutí nejlepší odpověď ta, kterou papež Leo alchymistovi Augurellimu, když jej 
o podporu žádal, s podáním prázdného měšce dal: „Kdo takové umění zná, tomu nechybí 
nic nežli měšec, do něhož by zlato skládal.“ 
Umělé dělání diamantů. Šťastnější výsledky, nežli dělání zlata, měly pokusy o umělé 
dělání diamantů. Obírá se tím předmětem ale jeden ze slavných chemiků francouzských, 
Despretz. Z mnohonásobných zkoušek jeho vyplývá, že roztopené uhlí jakož i roztopený 
diamant nic jiného nejsou, nežli beztvarná tuha čili grafit. Jak známo, jest tuha a dia- 
mant ryzí uhlík; tuha se vylučuje v železných pecech z chladnoucí litiny a v retortách 
plynáren. Umělé vydobývání její není tedy nesnadné, ač nevděčné, poněvadž tuha dosti 
hojně se nalezá. Jinak by to bylo ale s diamantem. Nevyrovnaný jeho lesk a tvrdost, 
znamenitá lámavost světlových paprsků činí umělé dobývání jeho jak klenotníkům tak i fy- 
sikům žádoucí: diamantové čočky dovršily by zajisté ideál drobnohledů, o němž skoumatelé 
snějí. Dosavad se podařilo Despretzovi jenom malé diamanty vydobyti, není ale nemožno, 
aby se podařilo i větší vytvořiti. Nejprospěšnější ukázala se zkouška, při níž se do báně 
vzduchaprázdné vede galvanický proud, a sice jednou stranou uhlovým roubíkem, druhou 
stranou svazkem tenkých platinových drátů, tak aby oba konce elektrovodu asi 5—6 cen- 
timetrů od sebe vzdáleny byly. Když proud asi měsíc oučinkoval, byly platinové drátky 
tmavým práškem pokryty, kterýž pod drobnohledem rozličné osmistěny objevoval. Shle- 
dalo se, že práškem tímto rubín (po diamantu nejtvrdší z drahých kamenů) tak dobře 
leštiti se dá, jako pravým diamantovým práškem. Nedokonale vyhraněné osmistěny byly 
dílem bílé a neprůhledné, dílem průhledné, a měly tentýž skvělý lesk jako diamanty. Až 
dosaváde nepodařilo se Despretzovi vážitelné krystalky vydobyti, ty malé, které ale vydo- 
byl, měly tentýž tvar, lesk a tvrdost jako pravé diamanty, taktéž shořely v kyslíku bez 
popele. Při jiné zkoušce vedl Despretz positivní pól Danielova galvanického stroje do 
uhlového roubíku a negativní pól do platinového drátu, ponořil pak oba do nakyselené 
© vody a nechal proud dva měsíce oučinkovati. Na platinovém drátu srazil se nekrystal- 
lovaný prášek, kterým se sice rubín leštiti dal, ale méně rychle nežli diamantovým prá- 
škem. Podle toho a co již dříve o ryzém ublíku se vidělo, rozeznává Despretz patero 
spůsobů uměle vydobytého uhlíku: 1) Uhlík vydobytý na suché elektrické cestě. 2) Uhlík 
na mokré elektrické cestě. 3) Tuha v retortách plynáren. 4) Náhle přepuzené uhlí. 5) Prá- 
šek z dřevěného uhlí. Poněvadž pak číslo 4) s pravým diamantem tak mnohonásobně 
souhlasí, uzavírá Despretz, že prášek tak vydobytý obsahuje skutečné diamanty. 
Pokroky světlopisu. 
É Jak daleko to přivedl světlopis za nejnovějších dob, o tom svědčí zpráva o schůz= 
-kách polytechnického ústavu Londýnského. Pan Mayale zhotovil před očima shromáždě“ 
„ného obecenstva v nejkratším čase dva světlopisné obrazy nejrozličnějšího formátu: podo= 
-biznu životní velikosti, a kopii první strany novin Times, které, jak známo, v největším 
formátu vycházejí, na lístku 3 palce vysokém a 2 palce širokém. Písmo čísti se může 
