95 
Lumnák; (Lemnus, morvegicus, Lemming) v. severní Evropě, zvláště v Švédsku 
a, Norvežsku, lak velice se, rozmnožuje, že moudrá příroda mu dala rozkaz, aby čas po 
čase, v nesčíslném množství se vystěhovával, nastoupna pouť přeoblížnou- a dalekou, 
z které jen máloklerý zpět se navracuje,, Přes hory a doly, přessřeky a jezera žene 
je vražedlný pud, a žádné nebezpečí nestaví kroky jejich. Na záhubné této pouti ne- 
zapomíná předce malka na mládě své, a v mnesčíslném davu jsou mnohé, jenž jedno mládě 
na zádech a druhé v Wamě nesouce pracně v dálku pulují. jist 
V severní Asii a Evropě bydlí myš vodné (Hypudaeus: amphibius, WasSorratte); 
0, málo větší nežli myš naše domácí, která mláďata svá i proti psu a kočce, nejstrašněj= 
ším, rodu, jejího nepřátelům, až do poslední krůpěje krve hájí a: možno-li jí, př 
svá v tlamě i přes vody, daleko zanáší, 19] 
Poletucha slovanská (Miegendes Eichhůrnehen, Ptéromys volans),ktérá březové 
lesy mrazivé Sibirie obývá, pokrývá mládě své Za! dne!svými letadly, tenkými -to blá- 
nami kožními, jako u netopýra, mezi předníma a zádníma nohama: roztaženými; v. noci 
pak, tolik hebounkého mechu na ně nanosí, že láska její: mateřská py rak co: pří“ 
roda odepřela v smutných těchto  vlastech, 
"+ + Nelopýr, u nás v ošklivosti a nevinně pronásledován pro fohojathost svou, an půl 
pláka půl ssavce se býli zdá, mohl by předce mnohé: vznešené: dámě, jenž k- vůli svým 
červeným tvářičkám dítkám svým cizí kojné dává, za vzor lásky maleřské sloužiti; neboť 
zvíře toto nosívá mládě své na prsou visící i v prudkém'lélu; když potravu svou mezi 
rychlým hmyzem vzduchu večerního pracně sháněli musí, 
-3 » Zvířata vaknalá (Marsupialia, Beutelthiere) (obdržela od: přírody zvláštní ústroj 
k nošení svých mláďat. Mají toliž pod břichem: zvláštní vak, z dvou řas kožních utvo- 
řený a dyčma kostmi s.obou stran podporovaný, „aby jej dle libosti rozvírai %a  zavírati 
mohla, Do vaku, toho klade, matka mláďata svá, ježto wu szvířat těchto velmi "záhý 
a ještě nedospělá se rodívají. Zde meškají na místě: teplounkém (a bradavkami mléčními 
opatřeném, tak dlouho, až dospějí a dorostou. Tu vystrkují nápřed z vaku matčina hla“ 
vičky své a pohlížejí všelečně na podivný svět, až' konečně sama na' něj! se'odváží. Jak 
mile ale nebezpečí nějaké se okáže, dá bedlivá matka znamení k outěku; okamžitě vská“ 
kají mláďata zase do svého útočiště, pod, břichem matčiným, a tato v n běhu pryč 
s, mimi uhání. 
cus „Také ssavci v mořích ledových osvědčují stejný cit lásky mateřské, jak kabla 
v krajinách nejteplejších 3; ani mrazy pólu, severního némohly ochladili mocný 'čit těnto; 
a ma smutných spoustách ledového moře spatří odvážlivý cestovatel s'podivením výjevy 
nejvřelejší lásky mateřské. Tak vypravuje Steller o kalanu' mořském  (Enhydris lutra, 
Meerfischotter), který v ledovém moři mezi: Asií a Amerikou - žije“ a jehož kožešina za 
nejskvostnější a nejdražší plalí: „Samičky rodí na břehu a nosí mládě své v'tlamě,' vé 
wvodě „však mezi předníma nohama, jako matka dítě své v loktech nosí“ Omy'ši hrají 
$.mimi -jako laskavá máli, vyhazují je do výšky, chytají zase jako mič,' strkají je "do 
wody, -aby je plovat učily, a unavené zase. do náručí berou a:celují jako člověk: dítě 
své. Láska mateřská, ujmich převyšuje skoro všechnu víru. I když je lovci pronásle- 
ují, předce nezahazují mláďata svá a něpouštějí je, dokud se ještě jiskra života v matce 
kmitá. Já úmyslně, odňal samičkám mláďata! jejich, abych spatřil, jak' se při tom chovat 
i budou, Bědovaly jako: zarmoucené malky  a:sledovaly mě n pes: ol svého, volají 
jaa: mláďata hlasem podobným. ké- štkání dělskému.“ HYOTÁ 
d 
