43 
studeného? Některá „však ze zvířáb“těchto. rodí mláďata 'živáy poněvadž. se vejce již 
v těle matčině líhnou. 
4. 
Mezi rybami nalezáme též jen několik příkladů lásky mateřské. 
1 Tak žije ve všech skoro polocích'a jezerech po celé Evropě malá; as "4 palce: 
dlouhá rybička, koliška obecná (Gasterosteus: aculeatus, Stichlin9) nazvaná; která: vajíčka! 
svá, as:80, do jamky ve břehu vyhrabáné jako do hnízda klade a zahrabuje. © Samička 
mešká „dlouho u hnízda tohoto, jakoby vajíčka svá hlídala. 
Piskoř mořský (Gabius niger, schwarze Meergrundel), v mořích (okolo Evropy 
žijící, přicházívá najaro z hloubky mořské ku břehu a vyhrabává si mezi mořskými by- 
linami dosti prostrannou jeskyňku, jejížto otvor bedlivě střeže. Samičky přicházejí a bý- 
vají jedna po druhé do jeskyňky puštěny; aby! tam vajíčka svá složily. © Sameček ohlídá 
potom po, dvá měsíce pilně a bedlivě svěřený mu poklad; a brání jej udatně proti do- 
tíravým nepřátelům, až mláďata se vylíhnou a otcovský dům opustiti mohou. 
„Ostatní ryby nestarají se pranic o -vejce a potomstvo: své. "Ale moudrá příroda 
napravila tento. nedostatek lásky mateřské, nesmírným © množstvím vajec. © Jikra +vsy 
(Hausen), váží až ma 200 liber., V jediné čresce (Kabeljau, Stockfiseh) napočítalo sé 
9,000,000 vajec. Kam by to as vedlo, kdyby ryby vejce svá lak opatrovaly 'a' chrá= 
nily jako n. p. pláci, a kdyby největší část jich nezahynula; okáže nám následující počet, 
Kapr -nosí v jikrech svých as 300.000 vajec, Dejme tomu, že by se všechna táto vejce 
vylíhla a mláďata také šťastně dorostla, obdržíme 300,000. mladých kaprů, jenž za. tři 
léta opět roditi mohou. © Polovička jich ať jest samiček, z nichžto opět každá po 300.000 
vajec klásti může, tak obdržíme 45.000,000,000 vajec, a za tři léta ma to tolik též rod- 
ných kaprů. „Počet; tento dále veden podá nám za 18 let 227.812 kvintilionů a 500.000 
kvadrilionů ryb. Ceníme-li jednoho tříletého kapříka jenom na jednu libru, tedy: obdr- 
žíme za 20, let takovou tíži ryb, že by líži naší země, slunce a všech planet sluneční 
naší soustavy o 227.807 kvintilionů a 81.400 kvadrilionů liber převážila. © Všechna tělesa 
sluneční naší soustavy váží loliž jen 5 kvintilionů a 418,600 kvadrilionů liber, 
0 'ostatních zvířatech promluvíme budoucně, 
0 prahorách českých. 
Od Jana Krejčího. 
(Pokračování.) 
Severozápadní díl Šumavy, jejž jsme již předtím jmenem Českého Lesa mazna= 
čili prostírá se 'od Klenče u Domažlic podél hranic-áž (do údolí: potoka: Vondrebského 
jižně před Chebem. Nejvyšší temena tohoto pohoří stojí ma obou koncích jeho; (Čer- 
chov 3282; střevíců vysoký u Klénče, a Dyleň (Dilleňberg) 2739 stř. vysoký u Žandova. 
Mezi jižní Šumavou, která se Jezerní horou (Osser) a jejími předhořími u. Nejrská končí, 
a mezi Čerchovem prostírá se v dějinách českých proslavená nevysoká krabotina, která 
však předce rozhraní vodstva Severního: a Černého moře naznačuje. Teprva dále v pozadí 
vyzdvihtije se u bavorských Nových Kostélů (Neukirchen) a Os'í (Eschelkamm): malebný, 
podlouhlý, vysoký chlum Osek se zříceninami hradu starých, dávno vymřelých hrabat 
- Bogenských, jako mohútný val před touto mezerou českého pohoří. Zde jest ona ve- 
- liká brána, českou krví tak hojně zakropená, kterou se drávaly nepřátelské davy do 
