45 
pod jmenem. „Pfahl“ se objevuje, a pak co více méně vynikající skalní stěna, na mno- 
hých místech hadcem provázena, od Volmavy až k Tachovu a pak dále na sever k Žan- 
dovu, ba zase severně za Chebem od Seeberku až za Aš slopovati se dá. Délka této 
křemenové sloje obnáší tedy více nežli dvacet mil. 
Také jednotlivé čedičové hory, jakožto předvoj Doupovských vrchů, objevují se 
již v lůně prahor, jako okolo Bezdružic, Teplé, Michelsberku, Toužími, Bochova a Žlu- 
lic, o nichž pak při jiné příležitosti promluvíme. Nejzajímavější z těchto hor jest Že- 
lezná Hůrka (Eisenbůhl) mezi Albenreuthem a vesnicí Boden ve svorovém horništi Dy- 
leni, pravá to vyhaslá sopka, tak jako známá Komorní Hůrka (Kammerbůhl) u Františko- 
vých Lázní *), o níž ještě promluvíme. „Celá Železná Hůrka skládá se ze sopečných 
Slrusek a ze sopečného popele, v němž sem tam kusy opáleného svoru vězí. Jest pa- 
trno, že sopka tato, jejížto činnost ale dlouho trvali nemohla, s četnými čedičovými ho- 
rami souvisí, které západněji vždy více a více se nahromadují. 
Český les, zvláště ale Teplské hory, jsou na rozličné památnější a užitečné ne- 
rosty mnohem bohatší, nežli jižní Šumava. Hnědá železná ruda objevuje se hlavně 
u Tachova a ještě na jiných místech ve spojení s hadcem, a taví se zvláště v Kolo- 
vratských a Windischgrálzských hutích. © Bestvárný burel (Psilomelan) vyskytuje se 
v rozsedlinách křemenové sloje u Šitboře (Schittwa) blíže Ronšperka. Zvláště památný 
jest spůsob spinelového nerostu, jejž Zippe hercinit nazval, a kterýž se v kusech a bal- 
vanech mezi Načetinami a Hoslavou nalezá, pocházeje bezpochyby z blízké již podotknuté 
sloje křemenové a gabbrové. V dutinách hercinitu vyskytují se malinké žlutošedé kry- 
stalky koruntu. Skláři v tomlo díle Šumavy používají hercinitu co dobrého smirglu. 
V balvanech žulových okolo Hoslavy vyskytuje se černý turmalín, bledě zelený průsvi= 
tavý beryll; nedaleko k východu od jmenovaných míst vystupují hadcové útesy, památné 
pro barvékovou rudu (Chromerz) v nich vtroušenou, jakož i pro magnetickou  přítažli- 
vost, jižto magnetickou jehlu znepokojují, ba na některých místech od severního směru 
docela odvracují. Více jihovýchodně u Hoslavy objevuje se rozličné gabbrové kamení, 
složené ze zrnité směsi labradorového živce, paulilu a amfibolu, místem vyskytuje se 
také krystallovaný čitaniť a šedý stéblovitě složený zočsit. V rule nalezá se na několika 
místech granát, často ostře vyhraněný ale neprůhledný. I nerosty obecné, z nichž se 
hmota prahor podstatně skládá, vyskylují se v krásných některých odrůdách. Tak se 
nalezá u Trhanova a Meclova (Metzling) v rule bělá sléda opticky dvojosá ve velikých 
deskách, které se k optickým zkouškám výborně hodí. Také křemen vyskytuje se časlo 
„vyhraněný a rozličně zbarvený v rozsedlinách a slojích; největší křišťály, průhledné, 
čisté až na 30 liber těžké objevily se v mohútné sloji v rule u Nepomuku blíž Klenče, 
kde při dobývání štěrkového kamení vynalezeny byly. Skláři sbírali prý dlouho ze sil- 
ničných hromádek úlomky roztlučených krásných křišťálů, až konečně pro vzniklé spory 
lom u Nepomuku zazděn byl. Ve svoru na hoře Dyleni u Alkenreuthu nalezají se 
„červenavé andalusity, a v leucitotvarech krásně vyhraněné granáty. Dávno opuštěné doly 
„na měděné kyzy u Mutetína a Tříseker (Dreihacken) jsou dle vnitřních poměrů svých 
„docela neznámy, a jenom jednotlivé nerosty na haldách nalezené jsou odtamtud do mu- 
sejní sbírky složeny, jako měděná zeleň (Kupfergrůn) a fosforova měď (Phosphorkupfer). 
0%) Viz zajímavé pojednání: Die geognostischén Verháltnissé des EBgerer Bezirkes von Prof, Dr. Aug, 
+ k Reuss. Abhandlungen der k. k. geolog. Reichsanstalt. I, Band. 1. Abtheilung 1852, 
