63 
Od nějakého času pozorovalo se ve vodě, která se do Svidnice (Schweidnitz) z říčky 
Bystřice (Weistritz) vede, mmožství -bílých vláčků, které. konečně i vodní trouby zaepaly. 
Prof. Góppert pátral po příčině toho úkazu, a shledal, že má počátek svůj v mlýnské 
strouze, která nad městem do Bystřice se ústí, a po celou délku svou touto vláčkovitou 
hmotou tak vyplněna byla, že se zdálo, jakoby dno strouhy vlnou pokryto bylo,  Gůóppert 
nalezl, že látka tato záleží z nahromadění nesčíslného množství vodní plísně Leptomitus 
laéteus Kůtzing, a že povstává teprva pod dílnou, kde se z melassy rum dělá, odkud se 
výpalky do strouhy pouštějí. Později (v březnu 1853) skoumal Cohn vodu z této strouhy, 
a nalezl mimo podotknutou vodní plíseň množství jiných tvorů, zvláště Baccilari, pak ná- 
| levníků, vírníků a jiných vyšších zvířat, jakož i řasy a rozličné druhy vodních plísní. Na- 
| vzdor tomu neroznemohl se nikdo na choleru, kdo z této vody pil. 
Také voda v Londýně má dle Hassala (A. Microscopic examination of the water 
supplied to the inhabitants of London and the suburban districts, London 1850) obsahuje 
v sobě veliké množství oživených tvorů a sice po celý rok, tak že se jí příčina cholery 
připočísti nemůže. Nedá-li se však dokázati, že voda příčinou cholery jest, nenásleduje 
z toho, že by voda, v níž se všechno oživeným tvorstvem hemží, zdraví našemu pro- 
spěšna byla. Obyčejná čistá studničná voda, zvláště taková, která z hlubin země se prýští 
a jisté množství solných sloučenin obsahuje, má v sobě velmi málo oživených tvorů, nebo 
pražádných, jak zkoušky, pod drobnohledem pana prof. Purkyně vyvedené, dostatečně do- 
kazují. (ím nečistější voda, tím více se tam ale nahromadují rostlinky a zvířátka, tím snad- 
něji pak taková voda hnije a následkem toho zdraví škodí. 
Na nečistých dvorech, kde jsou studnice blízko hnojnic a stájů, nebo kde studnice 
špatně přikryty jsou, bude vždy nečistá voda s četným živým obyvatelstvem. 
Čistá hluboká studnice jest zvláště pro obyvatele měst, kde beztoho vzduch roz- 
ličnými plyny naplněn jest, potřeba důležitá, byť i jinak ve vodě příčina cholery hledati 
se nemohla. — 
O ozonu ve vzduchu, 
V novější době dělají se na rozličných místech zkoušky o množství ozonu ve vzduchu 
obsaženém, jako ve Vídni, u nás na hvězdárně, v Královci (Kónigsberg) v Prusích a jinde, 
a někteří, jako i vynálezce této látky sám, Ch. Fr. Schonbein, připisují mu i vliv na 
vyvinutí některých, zvláště katarrhalních a miasmatických nemocí. 
Z toho ohledu je zajímavá ta zpráva, kterouž v posledním sezení c. k. Vídeňské 
akademie pan prof. Brůcke sekretáři této akademíe podal a jižto zde sdělujeme. 
Nebude ale od místa, vyložiti napřed, co ozon jest. 
Jesti známo; že se v pokoji, kde se velikou elektrikou pracuje, zvláštní zápach cítí, 
kterýž se obyčejně co fosforovitý naznačuje ; tentýž zápach rozšiřuje se v prostorách, jimiž 
blesk proletěl. Roku 1840 upozornil Schonbein nejdříve na okolnost, že se tentýž zápach 
v jistých okolnostech při rozkládání vody Voltaickou batterií objevuje, i vyskoumal zároveň, 
Že příčina toho zápachu jest zvláštní látka, jižto nazval ozon (podle řeckého 0če, zapáchám). 
Později ukázal, že ozon také povstává při dotýkání se vlhkého fosforu se studeným vzdu- 
ichem, jakož i při vedení elektrických jisker skrze naprosto suchý kyslík. 
Nsšh Plyny ozon obsahující hlavně dvěma skoumadly se poznávají, předně jodidem drasel- 
natým (Todkalium), z něhož se působením ozonu Iod vylučuje, čehož následkem hnědá 
barva povstává (je-li spolu škrob přítomen, povstane účinkováním vyproštěného Iodu na škrob 
barva krásně modrá); pak tím, že roztok indiga sám o sobě modrý, působením ozonu 
docela zbělí. 
j Přítomnost ozonu v povětří poznává se pomocí papírkův namočených do škrobu 
rozvařeného a s jodidem draselnatým smíchaného. Sušené pásky tohoto papíru zavěsí se 
na chráněném místě po jistý počet hodin do volného vzduchu. (ím větší množství ozonu 
ve vzduchu jest, tím patrnější modrá barva ukáže se na papírkách, 
7 O chemické povaze ozonu budiž v krátkosti tolik řečeno. Onen ozon, který se 
působením vlhkého fosforu na vzduch tvoří, jest podle chemické povahy své docela neznám, 
ačkoly Schonbein se domýšlí, že není nic jiného nežli kyslík, jehož příbuznost k jiným 
prvkům nad obyčejnou míru rozdrážděna jest. Ozon, jenž se tvoří při rozkládání vody 
elektrickým proudem, jest podle genialních zkoušek Baumerta sloučenina vodíku s kyslíkem 
(HO;). Ozon, jenž probíjením elektrických jisker skrz absolutně čistý kyslík se tvoří, jest 
