85 
žlutě zbarvených, „Lupeny tyto sedí v kruhu (Obr. 1.) 
na konci lodyhy (P), na tom místě poněkud 
sesílené.. Lupeny tyto mají podobu špičatě 
vejčitou a jsou špičatým koncem. přirostlé, 
širším koncem v kolo rozložené. Pod těmito 
lupeny, spatřuje se jiných 5 lupenů (S), též 
jako paprsky kruhu postavených, a sice tak, 
že se, lupeny tohoto druhého kruhu s lupeny 
prvního kruhu střídají. Onen první kruh na- 
zývá se koruna, tento druhý kalich, Uvnitř 
v koruně nalezá se množství útlých nitek (st), 
taktéž na konci lodyhy upevněných; každá I. Podélní průřez skrze květ druhu: Ranunculus 
nitka jest u hořejšího konce tenší a nese I Podélný žea sktas vajhěník. 
tam dva temnožluté vaky, kteréž při dotknutí 
žlutý prášek, tak nazvaný pyl (Pollen) vypouštějí. Střed celého květu zaujímají samičí 
ústroje (c), v podobě malých zelených těl, v značném množství na konci lodyhy v ko- 
strbatou hlavičku směstnaných. Každé z nich jest vlastně dutý váček, širším koncem při- 
rostlý a v tenkou špičku (c) vybíhající. Tyto částky květu jmenují se pestíky (Pistillum). 
Při rozříznutí spatřují se uvnitř malá kulatá zrnka podél švu sedící, to jsou semenní 
pupeny čili podle staršího výrazu vajíčka. Uvnilř v semenních pupenech jest malá 
dutinka (0), klíčný vak nazvaná, dá se ale jenom drobnohledem poznati. V tomto klíč- 
ném vaku povstává kel čili klíček, a vyvinutím jeho promění se semenní pupen v se- 
meno; pestíky, v nichž semenní pupeny se nalezají, zvětší se, tyčinky ale uvadnou, vy- 
prázdnivše napřed z práškových vaků čili prášníků svůj pyl; taktéž odpadnou korunní 
a kalichové lupeny. 
Prohlédneme-li ještě jednou celý květ, vidíme v nejvnitřnějším dílu vak klíční, 
uzavřený v semenním pupenu a ten zase v pestíku, což dohromady za samičí ústroj 
se považuje. Kolem do kola stojí tyčinky s prášníky co samčí ústroje, a na kraji ko- 
runa a kalich. Všechny tyto části sedí na tenké květové stopce, jejíž rozšířený konec 
lůžko (Thalamus) se nazývá. 
Všechny zde- uvedené části květu jsou tedy dvoje: jedny vytvořují svým spolu- 
oučinkováním semeno, druhé slouží pouze co obal. Všelijakou proměnou a novým se- 
stavením těchto částí povstává pak znamenité mmožství nových podob květu. Největší 
rozdílnosti povstávají ale: 1) srůstem několika částí; 2) jinou postavou jedněch částek 
k druhým, což dalším vyvinutím květu povstává, tak že částky jeho zdánlivě jinou po- 
stavu mají, nežli u příkladu uvedeného; 3) vynecháním jedné nebo druhé části. 
Obyčejně objeví se dvě neho všechny odchylky tyto zároveň na jednom květu, 
také nejsou všechny částky jednoho kruhu mezi sebou stejné, nýbrž nestejné a jenom 
souměrně na lůžku rozdělené, z čehož opět nové podoby květu povstávají. 
Sestavováním čili kombinací všech těchto poměrů povstane znamenitý počet roz- 
ličných podob, jejichžto hlavní skupeniny zde přehledně sestavíme. 
Především rozeznáváme květy úplné od neúplných. Oba tyto oddíly mají zase: 
4) květy s volnými částkami; 2) květy se srostlými a 3) květy s pošinutými částkami. 
-Z toho vyplývá tedy již 6 skupenin. Každá z nich může ale míti květy buď pravidelné 
buď souměrné, a tak povstane 12 nových skupenin, Jelikož pak srůst a pošinutí jenom 
