| 
87 
v tom, že jsou k trubici korunní přirostlé, rozeznávají se ale tím, že dva z nich jsou 
kratší, a dva pak, k Urubici přilnulé a v oblouk přehnuté, delší. 
Mnohem více nežli tyto části rozeznává se samičí ústroj od téhož ústroje 
v pryskyřníku a prvosence; jako u těchto má dole patrně tlustší díl Com) totiž vaječník 
a tenký krk čili čnělku; tato se ale neukončuje hlavičkou, nýbrž vidličnatou špičkou (bli- 
znou 2). Kdežlo ale u prvosenky vaječník jedinou dutinu s mnohými semenními pupeny 
obsahuje, má vaječník hluchavky čtyry pouzdra a v každém po jednom semenním pupenu. 
© Při dokonalých květech se srostlými částkami zůstává nám ještě ten případ, kdežto 
se srůstem také pošinulí částek se pozoruje. Velmi nápadně jeví se ten poměr na květu 
zoonku (Campanula). Zvonkovitá koruna jeho (p. obr. 4.) povstává srůstem pěti ko- 
runních lupenů, kteréž ale nejsou obstoupeny srostlými (Obr. 4.) 
lupeny kalichu, nýbrž pěti volnými, špičatými (s), s cípy 
koruny se střídajícími. Tyčinky (a) jsou též volné a vy- 
nikají ze zpodu koruny; z prostředka jejich vystupuje 
vláskovitý, válcovitý sloupek (g), nahoře ve tři do ko- 
touče svinuté blizny (1) rozdělený. Pozorujeme-li nyní, 
jak částky obalu a tyčinky upevněny jsou, nalezneme, že 
zde na hořejším dílu vaječníka (om) sedí, U květů před- 
tím obadaných nalezli jsme, že všechny částky květů na 
konci květové stopky stály, zde ale sedí jenom vaječník 
bezprostředně na lodyze (P), sám pak slouží ostatním 
částem za podporu. Zvláštní tato postava ústrojů dá se 
vyložiti z vývinu květu; z mládí totiž má květ zvonku 
podobu obyčejného pravidelného květu, teprva později 
vyzdvihne se zvláštním zrůstem lůžka kraj jeho tak, že 
Průřez skrze druh: Campanula 
rapunculus. 
© kalichové a korunní lupeny jakož i tyčinky vyzdvihne, načež se hořejší díl dutiny nej- 
vnitřnějšími listnatými částkami, které dohromady čnělku tvoří, zavře. Mezi tím, co nej- 
hořejší díl květové stopky v dutinu se vyhloubí, povstanou v této dutině tři semenice 
(sp), jimiž se vaječník ve tři pouzdra dělí, a pokryjí se hustě semenními pupeny. Va- 
ječník, kterýž ostatní částky květů nese, slove dolejší. Souměrnost koruny a úelejší 
vYaječník vyskytují se laké u květů s volnými částkami, 
Velmi četný řád rostlin, totiž motýlovitých (Papi- 
lionaceae), má kvěly s památně rozdělenými částkami ; 
sem náležejí naše fazole a tak nazvané akatové stromy. 
U těchto květů (obr. 5.) rozšiřuje se květová stopka 
v dosti široké lůžko (T), na němž sedí pětidílný kalich 
(S), jehož lupeny ale jenom u zpodu srostlé jsou. Koruna 
(p) záleží z několika nesrostlých částek, mezi sebou nestej- 
mých a tak uspořádaných, že jeden korunní lupen nejvýše 
stojí a nade všemi ostatními se klene (pavézka) ; dva nej- 
dolejší lupeny jsou jako dvě k sobě obrácené dlaně a po 
stranách srostlé, tvoříce tak nazvaný člunek, dva poboční 
lupeny slovou křídla. Často bývají lupeny všelijak zbarve- 
ny, a pak mívá květ jakousi podobu k sedícímu motýlu. Oby- 
Průřez skrze květ druhu : Lathyrus 
odoratus, 
| čejně sedí na lůžku deset tyčinek, a sice s trubicí podél rozříznutou srostlých, nejhořejší ty- 
