101 
dinou starou samičku, která však takové množství vajec v sobě vyvine, že tělo její nad 
míru se nadme a těžším se stane nežli 2000 dělnic dohromady. Hmyz tento jest ob- 
tížné břemeno pro krajiny kde se nalezá, neboť malá tato zvířátka rozkousají a pro- 
hlodají vše, co jen ze dřeva se jim naskytne, nešetříce ani nářadí v pokojích, ani trámů 
ve stropě.. Tak zrušili termiti r. 1814 celý palác vladaře v Kalkutě. 
6. 
Pavouci jsou zvířata velmi vražedlná a krvežíznivá; není hmyzu, jehož by uše- 
třili, kdykoli ho nešťastná náhoda do zrádných tenat jejich zavede. Ba ani vlastního 
druhu nešetří, vraždíce se sami mezi sebou. A předce spatřujeme u živočichů těchto 
velikou lásku mateřskou. 
Letního času nalezáme často na zemi mezi hroudami a travou malého, šedohně- 
dého pavoučka (Dolomedes mirabilis), který bílou, co hrách velikou kuličku ustavičně 
s sebou nosí, maje ji připevněnou vzadu pod břichem, anebo v kusadlech ji drže. V ku- 
ličce télo uložena jsou vajíčka jeho. Žádný lakomec nehlídá tak |ouzkostlivě měšce své, 
jako tento pavouk svá vajíčka. Ačkoliv to je veliké břemeno pro zvíře tak malé, ne- 
pustí ho předce nikdy; na obtížném lovu vleče je s sebou, a neodloží je ani, když na 
výsluní si odpočívá. Vezmeš-li jemu mocí tento klenot, nevzdaluje se od tebe, ale 
ouzkostlivě sem tam běhá a hledá ztracený poklad svůj. Zvíře toto, ostatně dosti báz- 
livé, leze tobě neohroženě mezi prsty a namáhá se vak vaječní tobě vyrvali. Poda- 
ří-li se mu toto, tedy s radostnou rychlostí sním pryč uhání, a hledá skrýš, kde by se 
ukrýli mohl. Když se z vajíček mladí pavouci vylíhnou, udělá starostlivá matka otvor 
do vaku a pouští rodinu svou ven na teplé sluníčko. Mladí pavouci nevzdalují se ale 
od matky, a raději po těle jejím se probíhají, nežli po chladné zemi. ; 
7. 
Živočichové z třídy korejšů (Crustacea) nosívají obyčejně vajíčka svá pod bři- 
chem, buď přilípnutá na zakrnělých nožičkách, jako n. p. raci, aneb ve zvláštních to- 
bolkách uložená, n. p. stejnonožky čili sviňky (Isopoda, Oniscida). 
Čím hloub nyní sestupujeme na žebříku živočišstva, tím více a více tratí se do- 
konalost jak tělesná tak i duševní; schopnost. za schopností zaniká, smysl „po smyslu 
slábne a se tratí, cit po citu hasne v stejné míře, jak budova tělesní klesá ve své vy- 
vinulosti. Konečně prošedše ještě mnoho tříd a řádů, sestoupíme k oněm živočichům, 
u nichž se takřka první jiskra síly životní objevuje, které se však ještě nepodařilo, 
v jednoduché, prvotní základy těla zvířecího jakýsi tvar a pravidelnost uvésti; jsou to 
zvířata ze všech nejnižší. — Rozumí se samo sebou, že tímto klesáním všech tělesních 
a duševních vlastností také cit lásky mateřské se tratí, a udržování rodu není již svě- 
řeno péči jednotlivců, nýbrž spíše příznivým okolnostem a poměrům. Obmezené místo 
našeho časopisu nedovoluje však, o poměrech těchto dále se šířili; ponecháme si to na 
příští čas a jinou příležitost. 
% 
0.. 
