109 
z "he Slříbra a a "/, mědi, t. j. 5lolové stříbro ; stříbro 15lotové n. př. již tou samou 
dobou 9',kráte větší ztrátu utrpuje nežli 5lotové. Nicméně však nutí ohled na žá- 
doucnou skrovnost objemu, na slušnou barvu a lesk užívati slitin bohatších a tudíž měk- 
čích, neboť jsou-li peníze ze stříbra méně nežli 12lotového, zčervenají oběhem v té míře, 
že pohled na ně takřka nepříjemným se stává. 
Veliká část státův evropských ustanovila nyní podle vzoru vlády francouzské, že 
peníze stříbrné všecky a všeho druhu vesměs jen z jediné slitiny se bijí, která v 1000 čá- 
stech 900 částek stříbra obsahuje (au litre de 99% 934 = 14 lotův 7% zrn). Toto zrno 
mincovní je přijato v celné jednotě německé a (ode dne 31. července 1852) též v Ra- 
kousích, kdežto až po zmíněnou dobu zrno tolarův a zlatých u nás 13; lotu, dvacet- 
níkův 9', lotu, desetníkův 8 lotův obnášela. Nicméně však dává Karmarsch z naduvede- 
ných příčin 13 /zlotovnému stříbru na peníze přednost před %%% ozyvým. Jen pro do- 
cela malou mincí stříbrnou zůstalo posud užívání míšenin 3— a šlotových, poněvadž by 
z čistšího příliš drobounké byly. Anglické stříbrné peníze mají zrno 9? 99, a z jedné 
libry Troy (Troypound — 373.248 grammův) takového stříbra vybijí se 66 šilinkův, 
Co se týče nádobí a nářadí slříbrného, tuť teprvé rozmanitost míšenin veliká 
jest. Ve Francouzích n. př. panuje hlavně stříbrné nářadí zrna 950/3, ve Švédsku 
43 /,lotové, v severním Německu 12lotové, v jižním Německu a v Rakousích. 13lotové 
atd. Musíme však tuto připomenouli, že kdo znalcem není, na všech těchlo různých 
míšeninách, jsou-li již spracovány, zevnitř žádného rozdílu nevidí; tohoť pak příčina 
ta jest: všem věcem dělaným ze stříbra měďnatého, třeba sebe špatnějšího, dá se na 
konci práce teničký povrch čistého stříbra, dílem aby oku příjemnější dojem působily, 
dílem též aby vzduchu, ohni a kyselinám lépe vzdorovaly. Pochod, kterým se to děje; 
slove lorovaní (Loriren) aneb vyvařování (Weisssieden) a jest jednoduchý, neboť se před- 
mět vezme a delší čas vaří v málo rozředěné kyselině sirkové, která z povrchu měď 
vyláhne a stříbro zůstaví.. Za starších dob dělo se lorování roztokem kamence a vin- 
ného kamene. O této věci přesvědčuje nás každodenní zkušenost při drobných peně- 
zích stříbrných ; tyť pokud nové jsou krásně bíle se lesknou, avšak nedlouho že obíhají, 
již se tenká vrstva čistého stříbra lorováním spůsobená otírá, a červenavé 3- neb 5lo- 
tové jádro drze na světlo se prodírá. 
(Pokračování) 
0 Rhizopodech (kořenonožcích). 
Sepsal prof. Dr. Jan Purkyně. 
Je-li který spůsob badání přírody nad jiné k tomu příhodný, abychom byli uve- 
deni v tajiny prvopočátečního rození všelijakých malých i velkých živoků, jest to za- 
jisté badání mikroskopické. Nechci se zde šířiti, co by se o tomto badání, o jeho ná- 
strojích, předmětech, spůsobech a j. všeobecně promluviti dalo, ponechávaje to příští 
některé příležitosti. Zde jen pojednám o jisté třídě živoků (ne-li zvířat) z velké čásli 
mikroskopických, ale také z části velikosti patrnohledné, kteří nás nejblíže uvádějí ku 
ponětí prvotního tvoření přírody, jakým od svrchovaného světavládce od věků věkův 
nadána jest. Chci promluviti o rhizopodech (kořenonožcích) dílem nahých, dílem ve vlast- 
ních skořápkách umístěných. Jmeno pochází odtud, že z látky jejich těla samovolně se 
vytvořují a prodlužují u všelijaké laločky, větvičky, vlákénka v podobě kořínků, které jim 
