115 
7. Rád bych ještě zde promluvil o rozplozování a vyvinování rhizopod, musím ale 
vyznati, že tu ještě největší temno panuje, Kdybych tvrditi chtěl, že se rodí prvopo- 
čátečně a bez rodičů z vody, rozpuštěnými látkami organickými nasycené, mohl bych se 
zamotati do všelikých nesnází a to ne bez viny, neboť zdá se, že plození prvopočáteční 
© jest předmět takový, který: našim lidským smyslům a našemu ponětí věčně zahalen zů- 
stane, ačkoli fantasie ráda by si jej oblíbila; té však ve vědách málo víry se dává. 
O-tom již zmíněno, že Amoeby rozpoltěné o sobě žíti nepřestávají, nězpozorováno však 
ještě, že by, jak to o jiných infusoriích známo, samodělením se +rozplozovaly. Zárodní 
zrnka u Amoeb ještě nikdy viděna nebyla, leda by to byla ta zrnéčka, z nichž částečně 
celé jejich tělo se skládá, o jejichž však samostatném odrůstání posud ničeho známo není, 
Ani ta zrnéčka a vajíčka, která Schultze v Gromii, ty koule co v Lagynidách, ty kuličky 
co viděl v Rotalidách; nemohou nám přispěli k osvětlení toho temného předmětu, dokud 
zůstanou osamotnělé, dokud nepřetržené pozorování o jejich vznikání, vyvinování, do- 
spívání nám ouplně podána nebudou. 
Doufejme v ducha lidského, jehož vždy více se zmáhající činnosl četné zaslu- 
pitele po všech vzdělaných národech vysílá na výzvědy v přírodě, aby si ovědomil je- 
jího sobě rovnorodého ducha, jenž v temnotách hmoty stejným umem se řídí jako náš, 
který v umách a vědách pod vyšším jasnem vědomí se: vznáší. 
K tvarozpytu květů. 
Od Julia Saxa. 
V předešlém článku rozvrhli jsme květy v dokonalé a nedokonalé, ale toto roz- 
vržení má jenom potud cenu, pokud se nám o logický přehled jedná. Tvarozpyt však 
neřídí se dle vyslavěných pojmů, nýbrž zakládá se na objektivní pravdě. „Rozdělivše 
květy na dokonalé a nedokonalé přenesli jsme do oboru jejich měřítko čistě lidské, jímž 
-se ovšem měřili dají lidské poměry, nikoliv ale přírodní. Květ sosnový není prolo ne- 
| dokonalejší nežli jiný, že má jenom tyčinky nebo semenní pupeny, poněvadž není ve 
| svých částech zakrnělý. Květ sosnový jakož i jiný jest zřízen dle svého spůsobu a vy- 
| plňuje dokonale ty úkony, k nimž jest ustanoven. Považování těch kvělů za nedokonalé 
| podobalo by se k nesnášelivosti, jakobychom chtěli, abylidé, žijící v poměrech docela jiných, 
| měli tytéž myšlénky jako my sami ; a rozličné květy rostlin byly by jenom dlouhou řadou 
nepodařených pokusů, an by jenom některé s naším pojmem o dokonalém květu souhlasily, 
Tím však nechci tvrdili, že se květy mezi sebou porovnávati nemají, neb po- 
řovnávání jejich vnucuje se nám bezděky, nesmíme však měřítko z mravného světa vzaté 
přenésti na přírodu. 
Vše, co ma květech spalřujeme , jest soujem většího nebo menšího © počtu 
ústrojů, jejichž jednotlivé díly sice v jistém pořádku seřaděny jsou, ale předce. všelijaké 
rozličnosti objevují. Porovnává-li se nyní veliký počet květů rozličných rostlin, poznáme 
u nich souvislou řadu tvarů toho spůsobu, že členy télo řady, které nejblíže u sebe 
stojí, k sobě nejvíce se podobají, první a poslední člen ale od sebe nojkích se odchy- 
lují. Taková řada jest tvarozpylná řada. 
Podobnou řadu spatřujeme ostatně ina jediné rostlině. Porovnáme-li totiž všechny 
čásli, které na kmenu rostliny zdola nahoru se nalezají, nalezneme, že všechny tvoří 
„vespolek souvislou řadu, která dole u země se šupinatými listy počíná, pak až k zele= 
mému listí dospěje, na to zase v šupiny se umemší a konečně v květ se vyvine. Tato 
4 8+ 
