$ 
Č 
119 
penů v pohárku; po květu odpadnou tyčinky a koruna, kalich ale zůstane na kraji toho 
pohárku státi; pohárek sám vždy více se rozšíří a zdužnalí, až se konečně ve velký 
dužnatý plod, jablko, hrušku atd. promění, © Maso jablka jest tedy něco docela jiného, 
nežli maso okurky nebo angrešlu. U těchto povstává plod zdužnatěním plodových lu- 
penů samých, u-jablka ale zůstávají plodové lupeny uvnilř uzavřené a blanité, skláda- 
jíce. pětipouzdrou dutinu, která na příčním průřezu jablka co pělipaprsková hvězda se jeví. 
V jablku dosáhlo tedy obalování svého nejvyššího stupně, a podobné ústrojí plodu 
nalezáme na hrušce, mišpuli, jeřabině, břekyni a všech jablečnatých rosilinách. Po- 
- dobné ústrojí má také plod švestek, broskví, meruněk, jen že u těchto v dutině stopky 
pohárkovitě rozšířené (žlutém mase) jenom jeden plodový lupen se vyvine, který zpone- 
náhla co kámen zlyvrdne a pecku vytvoří. V sépku zase jsou plodové lupeny čelné 
a spočívají na stěnách pohárku, 
Podobně jako tvary květů dá se i květenství (inflorescentia) rozličných rostlin 
v řadu seslavili od jednotlivého květu až do souboru mnohých. Neb jako v jediném 
květu jeden, dva a více semenních pupenů vedle sebe vyskylnouti se může, takléž se- 
stoupí se někdy na jediném konci lodyhy několik květů vespolek, a všechny mají jediný 
společný lupenitý obal, tak že se skoro k jednoduchému květu podobají. Takové 
rostliny jsou tak nazvané spolulošné (Compositae), po celé zemi rozšířené, k nimž naše 
pampeliška, slunečnice, čekanky, bodláky, sedmikrásy, astry atd. náležejí. 
Soubor malých kvítků sedí u těchto rostlin na polštářové rozšířenině, pod kterou 
se nalezá věnec obalných listenů, tak že celek se podobá k pěknému kvítím naplně- 
nému košíčku (obr. 9.). U velikého oddělení těchto rostlin podobají se květy skoro 
k jednoduchým, zvláště proto, že pokrajní kvítky jazykovité od středních trubkovitých 
se liší, jako n. p. u sedmikrásy. U chrpy a bodláků zase jsou všechny kvítky trubko- 
vité, u smelanky všechny jazykovité. © Ostatně jest každý kvítek opatřen čnělkou, 
prášníky, korunou a kalichem. 
Malou proměnou obdrží složený květ takový jinou 
podobu. © Viděl jsem jednou skerdu ozimou (Crepis bi- 
ennis), v níž následkem  přílis vlhkého počasí květ se 
zvrhl, tak že každý jednotlivý kvítek stopku obdržel; 
košíček její proměnil se v okolík (umbella). Vyzdvihne-li 
se společné lůžko čili ježle homolovitě do výšky, povstane 
z úborového kvělu klas květový. Štětka (Dipsacus) a 
chraslavec (Scabiosa) dávají nám v tom ohledu poučné 
příklady. Také květenství zvonkovitých rostlin dá se 
lím spůsobem vysvětlili, jak zvláště na druhu Campanula 
glomerala viděti jest. 
Ve vědeckém ohledu jest zajímavé, odváděli kvě- 
tenství (čili uspořádání květů na lodyze) štětkovitých, Brigéron. 'astdibiáksllí: Wsedty 
zvonkovitých a kozlíkovitých (Vallerianeae), jakož i ma- kvítky jsou vytrhány až na jeden 
s k d 4 b zák - Jazykovitý Fr a dva prostřední Fd. 
řinovitých (Rubiaceae) a zimolezovitých (Caprifoliaceae) Také společný obal Ca jest čá- 
rostlin od úborů spoluložných květů, poněvadž všechny jiz či ježto. S R oě 
-byto čeledi kolem spoluložných se seřadují a každá z nich 
© zvláštním spůsobem s mimi souvisí. 
Bd: Ostatně nechci tím tvrditi, že by se všechno květenství tím spůsobem vysvětlili 
IV I 
EI ZA 
M sté 
ses 
