123 
vinou, a tak obdrží celek podobu hlavičky na stopce; jenom u nejjednodušších pochvitých 
rostlin, u nejnižších dvojděložných (Rafflesia) a u cizopasných (Orobanche) mají podobu 
kulovilou, kteráž se teprva po vysetí dole vyvine. 
Z hlavičky zárodku klíčního vytvoří se u síťolistnatých a sosnovitých rostlin poupě, 
v jehož středu se vyzdvihne růstní kužel v kmen se prodlužující, a z pobočných částí 
vyvinou se listy. Stopka hlavičky promění se v kořínek. Ostatně jest „vyvinutí klíčku 
u rozličných rostlin rozličné. U buku jest tak veliký, že“ nejenom vyplňuje klíčný vak, 
nýbrž i obaly semenního pupenu v tenké blánky roztáhne, U jiných zůslává tak malý, 
že se ve velikém semenu sotva najíli dá, jako n. p. u datlových palem. 
Zároveň s těmilo proměnami rostou laké semenní lupeny do Wouštky a délky, 
a semenní pupen vývine se v semeno, kleré u mnohých rostlin brzo mnohosetkráte | se 
zvětší. Jako dříve semenní pupen klíčný vak objímal, tak. objímá nyní semeno nový 
klíček. „V semenu se tkanivo nejenom rozmnoží, nýbrž rozdělí se také na několik 
vrstev. Při tom promění semenní pupen svou podobu docela. Rostoucí klíček roztáhne 
blánky kmenního pupene na všechny strany, lak že často jenom tenká kožka zůstane, 
jako n. p. u fasolů. 
U mnóhých rostlin rozšiřuje se při tom klíčný vak tak velice, že jej klíček ani 
vyplniti nemůže ; ve prázdné prostoře vyvine se pak jiným tkanivem, tak nazvaným bil- 
kem (endosperma) ze škrobu a lepu (Kleber), kterýž klíčku při zasetí první potravu 
dává. Bílek tento jest také lidem jakožto polrava veledůležitý, jako n. p. u trav. 
U takových rostlin, jejichž semena bílku nemají, jsou první listy klíčku velmi 
veliké a obsahují v sobě potravní látku, jako n. př. u hrachu, čočky, fasolů: Sloupne= 
me-li z fasolu pergamenovou blánku, rozpadne se nám ve dvě polovice, které uprostřed 
jenom útlým svazečkem souvisí: svazeček lento jest kořínek, obě polovice nazývají se 
dělohy (Cotyledones), a mezi nimi leží listové poupě. Buňky děloh jsou naplněny 
škrobovými zrnky. 
Zároveň s vyvinováním klíčku a semena pokračuje také vyvinutí plodu, Ktěrý ne- 
jenom rozmnožováním nýbrž i rozdělováním tkaniva vaječníku ve vrstvy se tvoří, Vše- 
chny spůsoby plodu mohou se ve tři oddíly rozvrhnouti, vezme-li se ohled má. jejich 
vyvinutí. Plod jest. totiž dále vyvinutý vaječník, a tento může se předně buď ze srost- 
lých plodových lupenů vyvinouti, nebo za druhé přetvořením kvělové slopky pov stati, 
jako u kosatců, vstavačů, spoluložných a okoličnalých, kdežto pak plodové lupeny na- 
hoře jej uzavírají (obr. 40. III), nebo za třetí mohou plodový list a květová stopka ve- 
spolek plod vytvořili, jak jsmé u jablka viděli. 
Ze stanoviště tohoto nemohou se tedy šišky sosen k plodům. připočísti, neb zde 
se vyskytují jenom šupinálé  ústroje, nesoucí semeno bez obalu. -Z tohoto podstat- 
ného rozdílů vyplývá také rozvržení kvěloucích rostlin na dvě veliké třídy, na nahose- 
menné čili sosny a na plodonosné, 
Velmi zajímavá jest úloha, stopovati původ rozličných plodů z přináležejících 
květů, o čemž však při jiné příležitosti promluvíme, 
