128 
vují. Destillát se k tomu účelu nejdříve vytlačí, v kyselině sirkové rozpustí a z tohoto 
roztoku vodou odloučí, načež se vodní párou přežene. Vlastnosti této bílé látky sou- 
hlasí docela s parafinem, krystalinické to látky sloučení C1 Hn, která se skoro vždy ve 
výrobcích suché destillací nalezá, jelikož se horkem dále rozložiti nedá. Jmeno své (z pa- 
rum — málo, affinis = příbuzný) obdržela proto, že ke všem ostatním látkám žádné pří- © 
buznosti nejeví, Prof. Balling v Praze vydobyl na pokus z hnědého uhlí Teplického také © 
parafin, a tak by se mohl i z odpadků kamenného uhlí, z rozličných živičnatých lupků, 
z dříví atd. vydobývati. Svíčky z parafinu zhotovené hoří plamenem mnohem jasnějším 
nežli stearinové, ovšem jest ale cena jejich dosaváde značná. Při náramném pokroku lučby 
jest ale naděje, že i tato nepříznivá okolnost brzo přemoci se dá. 
Nový zkamenělý rak v uhlí Plzeňském. 
Slovútný zeměznalec prof. Reuss v Praze obdržel nedávno z Lindheimských dolů 
u Vlkýš blíž Plzně památný otisk zkamenělého raka, jejž pan hejtman svob. pán Imhof 
nalezl. Jest to teprva páté nalezené zvíře v uhelném útvaru českém, z nichžto každé bylo 
docela nové a tedy pro vědu nanejvýše zajímavé. Ponejprvé vyskytly se u Chomlí blíž 
Roudnice dva štírovití členovci, jež Corda v musejních zprávách pod jmenem Cyclophthalmus 
senior a Microlabis Sternbergii popsal; zároveň s nimi objevily se otisky broučích křídel 
a později na otisku listu Cordaites borassifolia stopa pavouka, kterýž se blíže ustanoviti 
nedá. Nově odkrytá zkamenělina náleží ke korejšům a má největší podobnost ke zka- 
menělému rodu Eurypterus z devonských vrstev severní Ameriky a z kamenouhelného vá- 
pence. Poněvadž ale podobnost není úplná a na našem raku všelijaké zvláštnosti se jeví, 
vřadil jej prof. Reuss do nového rodu, nazvav jej Lepidoderma Imhofi Reuss. 
Nové pryskyřice v českém hnědém uhlí. 
Mimo Melanchym, kterýž u Chebu a Strakonic ve vrstvách hnědouhelných se vy- 
skytuje, nalezl prof. Reuss nedávno mezi smolným uhlím u Probošta nedaleko Oustí nad 
Labem novou pryskyřici v kusech co ořech a co hlava velikých. Pryskyřice tato jest 
křehká a drobivá, hnědě černá, s leskem mastně smolným, dá se snadno na hnědý prášek 
rozetříti, má tvrdost sádrovce, poměrná váha obnáší 1.05—1.18. Na svíčce se snadno 
zapaluje a hoří jasným, rudožlutým, čedivým plamenem a se zvláštním zápachem. Rozpálená 
zčerná, snadno se roztápí a vydává šedobílé páry. Dle rozboru pana B.Staňka obsahuje 
80.02 uhlíka, 9.42 vodíka a 10.56 kyslíka, podle čehož chemická formule této pryskyřice 
jest C, Hy3 0,. 
Schůzka přírodnického sboru Musea království Českého. 
Dne 14. března přednesl prof. Purkyně návrh k změně stanov přírodnického od- 
boru, ve zvláštní poradě s pány Dr. Weitenwebrem, Dr. Staňkem a Krejčím vypracovaný. 
Změny záleží jenom ve vynechání méně podstatných paragrafů, hlavní účel odboru jest 
a zůstane pěstování přírodních věd zvláště v Čechách. 
Pan Vojtéch Šafařík dokončil svou přednášku o diamantu, kustos p. Krejčí ukazoval 
na to několik krystalovaných diamantů z musejní sbírky, a pan bibliothekář Hanka několik 
krásně broušených. 
Oprava. 
Nemilým přehlídnutím zůstaly v několika výtiscích předešlého čísla následující omyly: 
Na titulní stránce v řádku 6. pod čárou na místě Starého města čti: Starého světa ; 
pak v řádku 8. zdola na místě Helix concolor čti: Felis concolor, a na místě Felix onca 
čti: Felis onga; konečně na str. 93. v řádku 11. zdola na místě Vorlegen čti Zerlegen 
a v řádku 7. zdola na místě opraviti čti vpravití. Redakce. 
Obsah. 
Láska mateřská u živočichů. Sepsal Dr. Ed. Gréger. (Dokončení.) — © kovech. Sepsal Vojtěch Ša“ 
fařík. (Pokračování.) — O Rhizopodech (kořenonožcích). Sepsal prof. Dr. Jan Purkyně. — K tvat 
rozpytu květů. | Od Julia Saxa. — Drobnosti: Rybničné rybářství. Od Fr. Špatného. — — Bobrové 
a medvědi v Čechách. Od Frant. Špatného, — — Nepřátelé vinného keře mezi chrousty.— — Parafin. 
Nový zkamenělý rak v uhlí Plzeňském. — — Nové pryskyřice v českém hnědém uhlí. — Schůzka pří 
rodnického sboru Musea království Českého. — — Oprava. 
Tiskem Bedřicha Rohlíčka, v Praze 1855. 
