137 
nou v této povaze také tvar se změní. Hraň jest tedy zevnitřní výraz vnitřní lučebné 
povahy. Kolik rozličných lučebných skupenin u nerostů, tolik jest také rozličných spů- 
sobů hraní. Vyplývá z toho, že již jedině podle vyhraněného tvaru nerost, ba i lu- 
čebnou povahu jeho poznati lze. Musí se zde ovšem připomenouti, že stejná lučebná 
povaha nepožaduje veskrz tyléž prvky, nýbrž jenom stejné uspořádaní i jinak nestejných 
prvků. Tak se n, p. vyskytují spinel a magnelová ruda v tvarech docela stejných 
(obyčejně osmistěnech), ačkoliv z rozličných prvků se skládají. Uspořádání prvků jejich 
jest však docela slejné, jak již lučebné známky obou neroslů ukazují, neb 
spinel jest — Mg 0. Al, 0;; 
magnetová ruda jest = Fe 0. Fe, 0,, 
Takovéto nerosty s prvky stejně uspořádanými a v stejných tvarech se vyhraňu- 
jící. slovou sťejnotvarné (isomorphe). Jsou ale také příklady, ačkoliv sporé, že jedna 
a táž látka v rozličných okolnostech všelijakou podobu na sebe přijímá. Tak se n. p. 
vyhraňuje síra v terpentinu rozpuštěná při teplotě pod 38%C. v osmistěnech s kosočtve- 
rečným průřezem, ohněm ale roztopena a chladnoucí vyhraňuje se při 1119C v sloupcích 
šikmými plochami ukončených. Zde má tedy teplo podstatného vlivu na uspořádání 
prvků. Nerosty takové slovou dvoj- drojtvarné atd. (dimorph, trimorph), podle toho, © 
v kolika tvarech se vyskytují. S touto dvoj- a trojtvarnoslí nesmíme však smísili vše- 
lijaké tvary, které se na nerostech jedné a též lučebné povahy objevují.. Granát nalezá 
se obyčejně v tvarech, dvanácti kosočtverci obmezených; vyskytují se ale také granály 
s olupenými nebo přiříznutými hranami. Již pouhý pohled ukazuje nám příbuznost těchto 
proměněných tvarů s jednoduchým dyvanáctisténem. Jako u granátu nalezá se tatéž 
okolnost u všech vyhraněných nerostů ; vždy se může vycházeti od jednoho tvaru, z ně- 
hož všechny ostatní na tomtéž nerostu se vyskytující Wvary snadnou, mathematicky ur- 
čitou proměnou vyvésti se dají. Každý vyhraněný nerost má tedy celou řadu tvarů, 
v nichž jednotlivé kusy jeho objevovali se mohou. Tak má svou zvláštní řadu vápenec, 
jinou má křemen, jinou diamant, jinou sádrovec atd. Každá řada tvarů nese na sobě 
určitý ráz takové mathematické pravidelnosti, že již pouhým výpočtem všechny možné 
tvary ustanovili se dají, ačkoliv v přírodě třeba jenom některé z nich dosaváde nalezeny 
byly. Každá taková řada nese jmeno toho neroslu, na jehož kusech se vyskytuje. Dle. 
toho máme řadu kyzovou, řadu cínové rudy, řadu vápence, řadu živce atd. 
Počítáme-li stejnotvarné nerosty vždy k jedné řadě a rozdělíme-li dvoj- troj- 
tvarné nerosty do dvou, tří řad, obnáší počet všech přirozených vyhraněných nerostů 
dosaváde 166. Počet řad uměle vyhraněných sloučenin jest ale mnohem větší. 
Některé řady tylo srovnávají se mezi sebou ve svých základních poměrech a již 
při povrchním pohledu objevují mezi sebou velikou podobnost. 
Souhrn podobných řad vyhraněných tvarů slove soustava hraní (Krystallsystem). 
Takových soustav nalezá se v přírodě šest. 
Soustavy tyto dají se z krychle. čili kostky jakožto z nejjednoduššího pravidel- 
ného tvaru snadno vyvésti. Krychle totiž, jsouc všude slejně vysoká, stejně 
tlustá a stejně široká, vyplňuje nejjednodušším spůsobem omy tři směry, jež (Obr. 1.) 
| každé těleso míti musí, Dva směry ustanovují vůbec pouze plochu, jeden směr 
' „ pouze čáru. Nazývejme tyto směry osy, pak má krychle tři stejné, kolmo h 
m sobě stojící osy, aa, aa, aa (obr. 1.) Můžeme na krychli rozmanité pro- l 
měny olupováním a přikrajováním rohů a hran vyvésti, nerušíce při tom po- © 
