139 
dlužováním os a můžeme dle toho povážovati kleneč za krychli dle dvou rohů jedno- 
stranně protaženou nebo stlačenou, jehlanec za krychli dle výšky proměněnou a přímo- 
var za krychli dle dvou hran protaženou nebo stlačenou. 
Vyskytují se však tvary, kleréž zvláštní proměnou přímotvarných hraní povstá- 
vají, když totiž kolmá postava os v nakloněnou se promění. 
Nejjednodušší případ jest ten, když se osa pp (obr. 4) dle jedhé Z ostatních 
0s. (aa nebo bb) ukloní, Tvary tak povstalé mají tři osy nestejné, z nichž dvě (aa, bb) 
na sobě stojí kolmo, třetí ale p'p“ kjedné z předešlých jest nakloněna (zde pod úhlem p'mc) 
(obr. 5.) Tvary takové nazýváme jednoklonné a soustavu jejich jednoklonnou (das hemior- 
thotype System). U vyhraněných nerostů vyskytuje se 47 řad takových tvarů. 
Pootočíme-li nyní osu bb (obr. 5.) také z přímé 
její postavy, tak aby žádná osa s druhou přímý úhel ne- (Obr. 5. a 6.) 
zavírala, povstanou tvary trojklonné, u nichž jsou tři osy P 
nestejně nakloněné. Soustava tvarů těchto slove troj- : 
klonná (das anorthotype Syslem. Obr, 6.). 
Přehlednuvše takto všechny soustavy tvarů vyhra- 
něných nerostů obraťme se nyní k jednotlivým těmto 
soustavám. 
1. Soustava krychlová. 
Vzorem a základem této soustavy jest krychle (obr. 7.) svými šesti © (Obr. 7. 
čtverci a přímouhelnými hranami ostře naznačená. Uřížneme-li z krychle 
jakýkoliv kus a opakujeme-li tento řez kolem hlavních os tolikráte, koli- M "i 
kráte pravidelnost toho žádá, povstane tvar, kterýž jako krychle tři stejné 
kolmo na sobě stojící osy má a tedy ke krychlové soustavě náleží. 
a) Plocha řezací může jíti skrze tři středy ploch krychlových, 
nebo může s lakovou plochou jíti zárovně; tím otupí se rohy krychle 
(obr. 8.) a konečně povstane osměistěn, Oktačder (obr. 9.) Toto olupení může. se vy- 
vésti také jen střídavě na rozích, pak povslanou dva čťyrstěny, Tetračder (obr. 10. 11.), 
b) Plocha řezací může jíti skrze dva středy ploch krychlových, nebo zárovně 
s takovou plochou a sice: 
«) zárovně s hranou krychle. 
B) lichoběžně s hranou krychle. 
V případu“ prvním otupují se hrany krychle (obr. 12.) a konečně povstano dva- 
náctistěn, obmezený 12 kosočtverci, v nichž se má kratší uhlopříčná k delší, jako 
strana čtverce k uhlopříčné čáře čtverce. Tvar tento paňuje na granátů a protož jej 
nazýváme granátotvar, Granatoid (obr. 13.). Střídavé otupování hran nedá se vyvéšti. 
(Obr. 8. a 9.) (Obr. 10. a 11:) (Obr. 12. a 13.) 
Y případu druhém přikrojila by plocha roh krychle z jedné hrany, pro pravidel- 
| most musí se toto přikrajování i z dvou ostatních hran vyvésti (obr. 14.); na každém 
| rohu povstanou tedy tři nové plochy, vesměs pak 8><3 = 24 ploch. Nově povstalý 
| 
Ď : 
