155 
bouda slove vazba (barbova, bašta). Ona je do čtyr úhlů sronbena, a v ní se nacházejí 
1—4 trouby, a na vodní straně vazby nalezá se jedno brlení neb dvě brlení nad sebou. 
Vazba je obyčejně přehražena sroubenou příčkou. V prostředním oddělení se nalezají 
trouby a postranní přehrady jsou velikým kamením vyplněny, aby voda vazbu zdvihnonti 
nemohla. Srub se musí dobře příčkami svázati a přijehlovati. 
Loviště je nejhlubší místo v rybníce, kde se ryby při pouštění vody z rybníka 
k posledku stahují a loví. Za tou příčinou ať má ostatní rybniční půda zponenáhlý spád 
k lovišti, které se k ulehčení rybářské práce při lovení blízko u spouště (n čepu) a u hráze 
nacházeti má. Aby se mohla po lovení všechna voda z loviště vypustit, tedy musí 
trouba rybničná hlonběji než loviště vsazena býti. Velikost loviště má býti v poměru 
s velikostí rybníka neb s množstvím ryb, které se v rybníce chovají. Ryby mají míti 
v lovišti tolik prostory, aby se vedle sebe volně pohybovati mohly. 
Zbytečná voda v rybníce splavem a hostinskou (jalovou) troubou odtéká, a aby 
ryby na tom místě z rybníka nevyplouly, nachází se tam brlení (plení) asi 4 stopy vysoké, 
udělané z brlí (česlic, částic) podle sebe hnstě do prahů 2—3 palce hluboko zapuštěných. Brle 
(hůlka) je kulatá neb čtyrhranná, asi 1'/„—2 palce silná. Brlení sečbuď jedno na příč po- 
staví, neb dvě brlení do špičky proti rybniční vodě spojí. „Aby voda brlení podbírati ne- 
mohla, tedy se práh (podval) oštětuje (štětem z krajin opatří). 
Splav má býti tak široký a v takové výšce postaven, aby v čas přívalu (povodně) 
zbytečná voda v takové míře z rybníka odpadati mohla, aby přes hráz jíti a ji strhnouti 
nemohla, Samo se rozumí, že musí býti brlení tak rozsáhlé, aby při rozvodnění ryby okolo 
něho do stoky vycházeti nemohly. Pakli se to s prospěchem učiniti dá, ať mají stoky, 
kterými se voda do rybníka přivádí a z rybníku odvádí, přiměřený spád; a raději ať jsou 
větší než menší, aby se v čas přívalu více vody do nich vešlo. V pevné půdě obsahuje 
obyčejně hořejší šířka stoky dvakrát tolik co její hloubka a jedna její šířka na dně. Ob- 
máší-li šířka na dně stoky 1 stopu a hloubka 1'/,„stopy, tedy má její hořejší šířka 4 stopy; 
poněvadž činí dvakrát 1'/, stopy 3 stopy a jedna stopa zpodní šířky k tomu připočtěná činí 
4 stopy. Sklon postavních stěn takové stoky jest dosti šikmý a činí se dnem úhel 
195 stupňů. 
Třecí rybníky (podtěrníky). 
V rybnících chováme kapry, karasy, líny, okouny, mřeně, bělice, parmy, hřízi, 
pstruhy, střeble, štiky, candáty, ouhoře atd. a od ryb, které se v rybníce ve větším počtu 
nacházejí, má rybník své jmeno: Máme tedy rybníky kaprové, pstruhové atd. 
Při každém pořádném rybničném rybářství je potřebí třecích, výtažních a kapro- 
vých rybníků. V třecích (podtěrných, plodových) rybnících se nasazují plodné ryby muž- 
ského pohlaví, jenž mlíčníci, a ženského pohlaví, jenž jikrnáči slovou. 
Za teplého počasí obyčejně u kraje rybníka mlíčník v rychlém plutí se tře (pod- 
tírá) o jikrnáče, který tím drážděn jikry (vajíčka) ze sebe pouští, což tření (podtírání, trd- 
lování) ryb nazýváme, Pak mlíčník vypuštěné jikry svým mlíčím navlažuje a tak zúrodňuje. 
Jikry mlíčím navlažené slovou potěr (trdlo), z kterého se pomocí slunečního tepla 
rybičky, plod nazvané, líhnou. Za tou příčinou nemá býti třecí rybník v stínu, k. p. 
v lese, nýbrž na výsluní (ousluní), aby se slunečním teplem potěr dobře prohříval. Poně- 
vadž se potěr na vodní rostliny zavěšuje, protož má býti chobot (okrajek třecího rybníka) 
vodními rostlinami dobře obrostlý. Také můžeme neokleštěné vrby, lístky a břízy blízko 
chobotu po krajích nametati, aby podtěrníci (podtěrní ryby) měli, na čem by jikry své zavěšovati 
mohli, když se na kraji důstatek rostlin nenachází. Přístup lidí, dobytka a vodní drůbeže 
ať se všemožně zamezí, poněvadž ryby při tření pokoj milují. Dobytek, který se po okraj- 
cích rybníkův pase, ryby z jejich příčin vyhání. Zvláště nemají se tam pouštět husy, 
kachny, poněvadž potěr a, rybičky rády žerou. Radí se tedy, aby byl třecí rybník od lid- 
ských obydlí vzdálen. Štikám, úhořům, pstruhům a okounům musí se též přístup do 
třecího rybníka zameziti, poněvadž potěr a plod pohlcují. Žáby též rády potěr žerou. Třecí 
rybník má míti živou vodu ; tak nazvané nebesáky se k natření tak dobře nehodí, poněvadž 
voda v nich vysýchá, panujo-li suché počasí, a ryby pak nemají přístup k okrajním rostli- 
nám. Podtěrní rybník nemá mít tuze dobré neb mastné dno, neb sadíš-li plod rybí z do- 
-  brého rybníka do horšího, zkarasí (zakrká), ale naopak činiti se schvaluje. 
U, 
