© lépe řečeno v čisté podobě neznámý, totiž lithium. © Lithium jest prvek velmi vzácný, 
157 
křemene) vytaženo bývá a ku hliníku se přiměšuje. Na vzduchu je hliník (práškovitý) 
za studena nezměnitelný, avšak rozpálen zejme se, spojí se s kyslíkem vzduchu a shoří 
jasným plamenem na kysličník hlinitý (Thonerde, Alumiumoxyd), jenž horkem při tom se 
vyvinujícím roztopen bývá a pak tak tvrdý jest, že sklo krájí. Rubín a safír nejsou nic 
nežli krystalisovaný kyslík hlinitý, jen že v rubínu něco chromu, v salíru něco kobaltu 
barvu spůsobuje. 
Nejnověji ohlásil pan 54. Claire-Deville v Paříži, že připraviv sobě aluminium podle 
nově zlepšené methody, nové a po tu dobu neznámé vlastnosti při něm odkryl; spolu dá- 
val jaksi na srozuměnou, že Wóhler-ova udání nadmíru nedostatečná jsou a že teprvé on 
i v průmyslu užívati. Než sočení Deville-ovo proti IWóhler-ovi pocházelo jen z nevědomosti, 
neboť on znal toliko první neúplnou zprávu Wóhlerovu z roku 1828; žádnou pozdější ne- 
znal; jmenovitě o Bunsenové práci nevěděl nic. Takéť spůsob jeho byl ten samý, jehož 
Wóhler užil: dělal jej totiž ze chloridu hlinitého a draslíku, jen že místo několika lo- 
tův (jež Wóhler brával) několik liber z obou potřebných látek vzal a tudíž arci větší 
i skvělejší kusy hliníku vyrobil, Takéť byl Deville brzy z vícera stran pokárán a přínu- 
cen, upustiti od svého přílišného sobě osobování. Deville-ovy zkoušky — ač neobsahovaly 
v sobě nic jiného než opakování známých věcí ve větší míře — byly předloženy francouz- 
ské akademii, od ní schváleny a pak od ministra vyučování Fortoula vznešeny až na sa- 
mého císaře Napoleona, jenž Deville-ovi, ale spolu také Wóhlerovi řád čestné légie udělil. 
Deville má tu zásluhu, že první se odhodlal vyvésti proceduru, kterou byl Wóhler vyna- 
lezl, na veliko a tudíž objeviti, jak krásné vlastnosti Alumium ve větších massách slitá uka- 
zuje. Co se týče té laciné a snadné methody na dobývání hliníka, kterou Deville s po- 
čátku sliboval, o té již nyni není ani řeči. V. Zšebígových Annalech (1855 březen str. 
865) uveřejnil Wóhler dopis, v němž vyličuje medalii zvící tolaru raženou ze hliníka, a da- 
rem od Deville-a jemu poslanou; z popisu tamže učiněného je poznati, co by průmysl 
a umění získaly uvedením toho kovu do počtu obecných, k čemuž arci na ten čas ještě 
žádné naděje není, navzdor přednešení, jež ministr Fortoul k císaři Napoleonovi učinil 
a v němž věci slibuje, které chemikovi znajícímu obtíže takovýchto prací posud jen k 
smíchu býti mohou. 
Nedávno učinil Dr. Matthiessen z Londýna v laboratorium Bunsenově znamenité 
zkoušky o vápníku a strontiku (Calcium, Strontium); vyloučilť tyto kovy taktéž elek- 
tričností ze chloridůvy vápenatého a strontnatého (Chlorcalcium, Chlorstrontium). Pře- 
svědčil se jmenovitě, že všecka po tu dobu činěná popsání jich křivá jsou, ba že posud 
nikdo pravé kalcium a strontium neviděl; neboť je líčili vezdy co bílé, ač ve skutku jsou 
oba kovy leskle žluté co bledé zlato neb zvonovina. Bohužel oba kovy příliš rychle 
na vzduchu se okysličují, aby z nich kdy jaký užitek pro život býti mohl. 
Když byly tuto položené řádky již napsány, dostal se nám do rukou dubnový 
svazek Liebigových Annalův za rok 1855, jenž obsahuje dopis professora Bunsena o do- 
bývání lehkých čili alkalických kovův, obsahu tak veskrze nového a zajímavého, že nám 
není lze, abychom hlavní jeho obsah nepodali.  Bumsen zvěstuje v tom dopisu, že se mu 
podařilo vyloučiti pomocí elektrického proudu kov jiný, též posud velmi málo známý, čili 
ne- 
boť jen málo minerálův známe, které by ho ve poněkud větším mmožství obsahovaly ; jme- 
movitě ale nalezá se v lepidolithu čili moravské růžové slídě, v trifyllinu (u Bodenmaisu 
v Bavořích), v petalitu, ve spodumenu, a rozpuštěn v několika hojivých pramenech. 
Bunsen vyloučil kov (jako byl učinil při kalcium, barium a strontium) ze chloridu lith- 
natého (Lithinmchlorůr); tato sůl byla pomocí silné lampy v malém porculánovém tyglíku 
roztopena, avšak tím spůsobem, že jen uvnitř tekla, na povrchu ale chránivou pevnou 
© kůrou pokryta zůstala. Spolu vedl se do žhavé tekutiny proud 6 Bunsen-ových elemen- 
tův galvanických, a sice z positivního pólu roubíkem uhelným, z negativního tenkým drá- 
tem železným, z něhož jen malinký kousek do žhavé tekutiny vcházel. (Bunsen totiž se- 
znal, že k dobrému zdaru těchto zkoušek nade všecko potřebí jest, aby elektrický proud 
vedle možnosti končentrován byl, čehož tím se dosahuje, že se silný proud z ma- 
linkého kovového povrchu vypouští.) Již za 2 — 3 minuty nasadí se na drátu stří- 
brolesklá kulička lithia zvící hrachu; na uhelném roubíku prchá uvolněný chlor. Kulička 
se sebere železnou lopatkou a vstrčí do nafty; na drát nasadí se brzy druhá atd.; za 
„krátký čas lze vydobyti tou měrou několik lotův kovu. Lithium je kov barvy stříbrné, 
