168 
tové a železné rudy tak pojmenované. Od Tepelských a Karlovarských prahor dělí je 
údolí Oharky, od Smrčin břidličnaté prohbí západně za Bleistadtem. 
Jako ze Smrčin náleží též z Rudohoří jenom menší ale právě nejvyšší část 
k Čechám, neb větší díl království saského na levém břehu Labe patří k tomuto pohoří. 
Jižně v Čechách sahá od Bleistadtu ke Klášterci, Chomoutovu, Oseku a Tisé u paty 
pískovcového Sněžníka; v Sasích od Gottleubu k Tharandu, Neuen, Chemnici, Cvikovu; 
dále k severu přechází v pahorkovou krajinu, 
Rudohoří kloní se podél 18 mil příkře do Čech, v Sasích ale přechází velmi zpo- 
nenáhla do nižší krabotiny. Kraj v Čechách obsahuje zároveň nejvyšší hřbet celého 
horstva, jehož vrstvy vůbec od jihozápadu k severovýchodu běží. Po obou stranách jest 
obejmuto přítoky Labskými, tak že zvláštní rozhrání hlavních řek nečiní. 
Ploský a široký úklon saský nemá horského rázu, jenom málo které vrchy vy- 
zdvihují se značněji nad své okolí. Mírně nakloněná vysočina jest ale prostoupena 
údolími rozmanitě zakroucenými, a nejvíce k severu a severozápadu otevřenými. Krátká 
údolí na české straně v příkrém svahu jsou mnohem rovnější. Pata hor spočívá u Dě- 
čína jen 364 stř. nad mořem, ještě níže na severní straně, rozšíříme-li hranice jejich až 
k Labi; u Oseku 900 stř., u Chomoutova 4050 stř., na severní straně u Chemnice 
900 stř., u Cvikova 800 stř. Hřbet dosahuje v průměru výšku 2500 stř., ve východní 
části jest o něco nižší, v západní o něco vyšší, v celku tedy asi 41600 stř. nad palu 
povýšen. Jednotlivé hory vyzdvihují se na 4000 stř. Nejvyšší hora Keilberg u Jáchi- 
mova dosahuje 3924 stř., Sonnenwirbel u Božího Daru 3907, Spitzberg 3546 stř. Ye 
východní části jest Wieselstein u horního Litvínova (Ober-Leutensdorf) 3024 stř. nej- 
vyšší. Ale i nejvyšší hora nevypíná se nad své okolí výše nežli 900 stř. Nejvyšší 
místo v horách, Boží Dary (Gottesgab), leží 3429 stř. nad mořem. Jen málo která + 
údolí na. saské straně jsou více nežli 600 stř. do vysočiny zaryta, z většího dílu 
jsou mělčí. : 
Z poměrů těchto vysvítá všeobecná podoba tohoto pohoří. Vnitřní budova hor těch 
jest v celku velmi jednoduchá, jako povrchnost jejich. Rula, svor a břidlice převlá- 
dají; místně vyniká z nich rula a porfyr, nebo menší čoky a sloje zelenokamenů, amíi- 
bolového kamení a čediče; některé krajiny jsou bohaté na rudní couky; severní kraj 
v Sasích jest lemován drobou, útvarem kamenouhelným, červeným a kvádrovým pískovcem ; 
jižní kraj v Čechách jest obstoupen kvádrovým pískovcem a vrstvami hnědouhelnými. 
Ideální průřez Rudohoří. 
R— rula P— porfyr * Bř © — břidlice 
Ž — žula Zl — zelenokamen © Dr — droba 
KU — kamenné uhlí 
S — svor  Č — čedič ČP — červený pískovec 
HU — hnědé uhlí v Čechách. 
