169 
Největší a nejsouvislejší prostoru zaujímá rula. Od severovýchodního a jihozá- 
padního kraje pokrývá víc než polovinu hor, a přechází na západě do svoru. Vůbec dá 
se hranice stopovati u míst Nossen, Oederau, Tschoppau, Geyer, Schlellau a Oberwiesen- 
thal. Mimo to vyskylují se ještě osamolnělé rulové ostrovy u Kunnersdorfu a Franken- 
berku, jakož i podle kraje velkého žulového horniště u Schwarzenbergu, Schneebergu 
a Kirchbergu. 
Veliké rulové horniště toto obsahuje rozličné odrůdy ruly, mezi nimiž dvě hlavně 
se vyznamenávají: šedá, zvláště okolo Freibergu, a červená na temeně hor v Čechách 
a v pruzích na západním kraji. 
Šedá rula, kleráž se za horninu více proměněnou považuje, nežli červená, jest 
dle zkušenosti bohatší na stříbronosné couky, nežli. tato. Ve východní části Rudohoří 
jest rulové horniště několikkráte prostoupeno mohúlnými spoustami žuly a porfyru. Vzác- 
něji vyskylují se v něm zelenokamen, eklogit, hadec a čedič ; v pásmu mezi místy Wie- 
senthalem v Čechách a Nossenem v Sasích vyskylují se'čelné stříbronosné couky (v Čechách 
u Božího Daru, Vejprt, Wiesenthalu, Niklasbergu, v Sasích u Marienbergu, Annabergu, 
zvláště ale u Freibergu), na temeně hor pak (m. p. u Krupky a Zinnwaldu) couky cínové 
a také železné rudy. Tak se nalezají na Andělské hoře u Přísečnice spousty hadce 
s magnetovou rudou, u Orpus sloje červené železné rudy 
Svor objímá rulové horniště na západní straně od Nossenu až ke Geyeru co úzké 
pásmo, rozšiřuje se ale na západní části Rudohor po celém hřbetě, zaujímaje celé okolí 
měst: Schellenberg, Boží dar, Jáchimov, Johanngeorgenstadt, Schwarzenberg a Schnee- 
berg, až na západu za údolí Zvody u Bleistadlu do hlinitých břidlic Smrčin přechází. 
Svor tento obstupuje mohútné žulové horniště a skládá nejvyšší temena. Také svor 
rozpadává se ve veliké množství odrůd a obsahuje mnoho podřízených slojů břidlic tur- 
malínových, mastkových, amfibolových, křemenných, pak zrnitý vápenec a dolomit. Žula, 
porfyr, zelenokamen a čedič prostupují svor na mnohých místech, jakož i couky cínové, 
železné a stříbrné. Sem náležejí staroslavné couky Jáchimovské, pak leštěncové couky 
u Bleistadlu, kde se laké krásný pyromofit (Braunbleierz) objevuje. Couky Jáchimov- 
-ské obsahují mimo leštěnec, stříbrnec a překrásné blejno stříbrné (Rothcilden), hlavní 
to rudy stříbrné, léž ryzí stříbro , Polybasit, kyzy kobaltové, otrušík, vismul, ura- 
novou, bezlvárnou rudu, a mimo lo jiné pěkné a vzácné nerosty.  Jáchimov dal od r. 
1516—1594, tedy v 78 letech, 1,730.822 hřiven stříbra. V nejnovější době počaly se 
doly Jáchimovské opět zvelebovali a poskytují mimo blejno stříbrné léž ryzí stříbro 
a leštěnec stříbrný, pak několik nových vzácných nerostů (Rittingerit, Eliasit, Voglit 
ald.) Rula a svor skládají tedy větší díl tohoto horstva, úklon vrstev jest v celku 
- mírný, a proto právě jest Rudohoří na saské straně takřka pohoří bez hor. Všeobecná 
| jednotvárnost převyšuje se jenom lam, kde žula, profyr a čedič vystupují, tak že již 
zdaleka tyto horniny jsou znalné. Více rozmanitosti jeví se v údolích. 
Půda z kamení tohoto povstalá není špatná, ale pro vysoké položení předee málo 
úrodná ; jen lesy daří se v ní dobře. Nicméně náleží celé pohoří k nejlidnatějším kra- 
jinám v Evropě, čehož příčina v bývalém vydatném dolování hledati se musí. Obyva- 
lelstvo, kteréž pro svůj znamenitý počet nebo pro sesláblost hornického podniknu tí 
"Z úrody polní jen nuzně vyživovati se mohlo, obrátilo se se vší silou k rozmanitému 
P nyslu, ač i ten k výživě vždy nedostačuje. 
4 Jako svor ke zpodu na některých místech do ruly přechází, tak zase na svrchu 
* 
$ 
