176 
Bohužel zahynulo dolování skoro na všech místech, a jen slabě udržují se práce 
v naději budoucího lepšího prospěchu. U Jihlavy na tak nazvaných Starých horách za- 
hynuly doly docela, u Německého Brodu, kde se vmově, ač s malým prospěchem, ote= 
vřely, obsahovaly vedle železného a otrušíkového kyzu něco blejna zinkového a leštěnce 
olověného. Nesčíslné haldy v okolí Brodu a Jíhlavy dávají však dosavad svědectví 
o bývalé hornické činnosti. V Ratibořicích a Vožici, kde se překrásné leštěnce olověné 
a stříbrné, blejna zinková a stříbrná, kyzy a pěkné druzy křemene a magnesiového vá- 
pence vyskytovaly, přestalo dolování též; v Kutných horách udržuje se dosti slabě na 
Kaňku, ač prý nověji větší naděje dává; slaroslavné doly Kutnohorské jsou ale nyní do- 
cela zatopeny a poměry jejich tak málo známy, že ani nevíme, jaké nerosty v nich byly. 
Ovšem můžeme se domysliti, že byly asi tytéž, jako v Ratibořicích a Něm. Brodě, zvlá- 
ště převládaly asi leštěnce stříbrné co plavé, méně však olověné, poněvadž v starých 
zprávách se podotýká, jak se musilo k dobývání stříbra z rud odjinud olovo kupovati. 
Hrabě Sternberg vypočítal, že od roku 1240—1620, tedy v 380 lelech, v Kutné Hoře 
8,440.000. hřiven stříbra čili 168,800.000 zl. stř. se dobylo. 
A však není ješlě všechna naděje ztracena, že by se zatopené doly zase jednou 
otevříti a znovu zkvésti mohly. 
Konečně musím se ještě zmíniti o památných břidlicích na severním kraji tohoto 
velikého prahorního skupení, které na rule a částečně i žule mezi Morašicemi, Podolem 
Cholticemi až k Seči, vůbec v Podolských vrších panují. Podobné břidlice, ač s přecho- 
dem do chloritových břidlic, objevují se mezi Hlinskem, Skučem a Rychenburkem. Břid- 
lice tyto podobají se kamením svým, jako jest křemenec, droba a slepenec, nápadně 
k břidlicím devonského útvaru v Moravě, který u paty prahor mezi Brnem a Šternber= 
kem se vyvinuje. Prof. Reuss domnívá se tedy právem, že by i Podolské břidličné 
vrstvy, jejichž směr s moravskými souhlasí, k devonskému útvaru náležeti mohly. Zka- 
meněliny, které by tu věc zevrubně rozhodnouti mohly, nejsou dosavad vynalezeny. 
V břidlicích Podolských spočívají mohútné vápenné sloje, v nichž se známý šedivý Po- 
dolský mramor láme, 
Ukončuji tím nástin prahor českých, ovšem jen povrchní a kusý, ale pro nedo- 
konalou známost těchto krajin po tu dobu aspoň dle možnosti určitý. Vidíme z toho, že 
prahory zaujímají veliký díl Čech, skoro dvě třetiny, jmenovitě východní, jižní a pohra- 
niční část. Prostora mezi těmito prahorami jest v nižinách vyplněna vrstvami, větším 
dílem z moře usazenými. 
O nejstarších z těchto vrstev, kteréž zyláště okolí Pražské a Berounské skládají 
a v památných poměrech uložení se vyskytují, budu v některé pozdější rozpravě jednali. 
Palm y. 
Od Julia Saxa, 
Mnohému z vážených čtenářů bude se snad zdáti, že by příhodněji bylo, dříve 
o našich domácích rostlinách pojednali, nežli se k cizokrajným obrálíme; však palmy 
jsou tak důležitým řádem v říši rostlinné, při tom rostlinopisci a zeměpisci tak zajímavé, 
že mezi vyššími rostlinami, o nichž teď v několika rozpravách mluviti budeme, přední © 
místo zajmouti musí. Skutečně byly v posvátném jazyku sanskritském jmenovány knížaty 
rostlin, kteréž jmeno i do novějších soustavných spisů vešlo, kdežto celý řád palem. 
